Andreapole | ||
---|---|---|
Pilsēta | ||
Андреаполь | ||
![]() | ||
| ||
Koordinātas: 56°39′N 32°15′E / 56.650°N 32.250°EKoordinātas: 56°39′N 32°15′E / 56.650°N 32.250°E | ||
Valsts |
![]() | |
Apgabals | Tveras apgabals | |
Apriņķis | Andreapoles apriņķis | |
Pirmoreiz minēta | 1489. gada 23. jūlijā | |
Ciems | no 1906. gada | |
Pilsētciemats | no 1938. gada | |
Pilsētas tiesības | no 1967. gada | |
Vēsturiskie nosaukumi |
krievu: Дубна krievu: Андреяно Поле krievu: Андреево Поле krievu: Андреяполь | |
Platība | ||
• Kopējā | 13 km2 | |
Augstums | 220 m | |
Iedzīvotāji (2021)[1] | ||
• kopā | 6 956 | |
• blīvums | 535,1/km² | |
Laika josla | MSK (UTC+3) | |
Pasta indekss | 172800, 172801 | |
Tālruņu kods | (+7) 48267 | |
Mājaslapa |
www | |
![]() |
Andreapole (krievu: Андреаполь) ir pilsēta Krievijas Tveras apgabala Andreapoles apriņķī un tā administratīvais centrs. Pilsēta izvietojusies Valdaja augstienē, Daugavas labajā krastā un 20 km no tās iztekas no Ohvata ezera, kas padara Andreapoli par pirmo pilsētu Daugavas krastos. Attālums līdz apgabala centram Tverai — 286 km.
Andreapolē atrodas dzelzceļa stacija līnijā Bologoje—Sedlce un Andreapoles lidlauks, kur bāzēti pārtvērējiznīcinātāji Maskavas apsardzībai no rietumiem. Galvenie saimnieciskās aktivitātes virzieni ir kokapstrāde, lauksaimniecība un porcelāna ražošana.
Viduslaikos mūsdienu Andreapoles teritorija ietilpa Smoļenskas kņazistē līdz 14. gadsimta vidū to iekaroja Lietuvas Dižkunigaitija. Pirmoreiz Andreapole minēta 1489. gada 23. jūlijā Lietuvas metrikā kā Toropecas apriņķa Dubnas pagasta Dubnas ciems. Pēc vairākiem kariem starp Maskaviju un Lietuvu 1508. gadā Dubna galīgi nonāca Maskavas Lielkņazistes sastāvā.[3]
1708. gadā Pēteris I īstenoja administratīvi teritoriālo reformu, kuras ietvaros Dubna nonāca Ingermanlandes guberņā, ko 1710. gadā pārdēvēja par Pēterburgas guberņu. 1727. gadā tā nonāca jaunizveidotajā Novgorodas guberņā, bet 1772. gadā pēc pirmās Polijas dalīšanas — jaunizveidotajā Pleskavas guberņā.
1775. gadā izveidoja Tveras vietniecību, līdz ar ko robeža starp Pleskavas un Tveras guberņu gāja pa Daugavu. Dubnas ciems, kas atradās Daugavas labajā krastā, iekļāvās Pleskavas guberņas teritorijā. Savukārt Daugavas kreisā krasta Tveras guberņas zemes ap Mačihinas ciemu piederēja Andrejam Kušeļevam. 1783. gadā viņa īpašumam piedēvēja nosaukumu Andrejano Poļe (krievu: Андреяно Поле). 1806. gadā Kušeļevs tajā atvēra vienu no pirmajiem kūrortiem Krievijas Impērijā "Andreapoles minerālūdeņi", kas darbojās līdz 1843. gadam.[3]
No 1904. līdz 1907. gadam noritēja dzelzceļa līnijas Bologoje—Sedlce būvdarbi. 1906. gadā atklāja Andreapoles dzelzceļa staciju, un, apvienojot Dubnas, Andrejano Poļes un Gorkas ciemu, izveidoja Andreapoles ciemu. [4]
1927. gadā, veicot Padomju Savienības administratīvi teritoriālo reformu, likvidēja guberņas un apriņķus (krievu: уезд), tos aizstājot ar apgabaliem un apriņķiem (krievu: округ). Tā Andreapole nonāca Ļeņingradas apgabala Veļikije Luku apriņķa Ļeņina rajonā. 1928. gadā Ļeņina rajona administratīvo centru pārcēla no Hotiļicu ciema uz Andreapoli.[4] No 1929. līdz 1935. gadam Andreapoli ar Ļeņina rajonu iekļāva Rietumu apgabalā, bet pēc tam — Kaļiņinas apgabalā.[5][6] 1938. gadā Andreapolei piešķīra pilsētciemata statusu.
Otrā pasaules kara laikā Andreapole atradās Trešā reiha okupācijā no 1941. gada septembra līdz tās atbrīvošanai Toropecas-Holmas ofensīvas ietvaros 1942. gada janvārī.[4] Kauju laikā Andreapoli gandrīz pilnībā nopostīja.
No 1944. līdz 1957. gadam Ļeņina rajonu ar Andreapoli iekļāva īsu laiku pastāvējušajā Veļikije Luku apgabalā un pēc tam atkal atgrieza Kaļiņinas apgabalam. 1963. gadā Ļeņina rajonu likvidēja, tā teritoriju pievienojot Toropecas rajonam, bet 1965. gada 12. janvārī izveidoja Andreapoles rajonu ar centru Andreapolē.[6] 1967. gadā Andreapolei piešķīra pilsētas statusu.[4]
2000. gada 24. jūlijā Andreapoli skāra F2 kategorijas virpuļviesulis, kas postīja 600 m platu joslu 26 km garumā un kā rezultātā cieta 3 cilvēki.[7] 2021. gada 2. augustā Andreapoli skāra F3 kategorijas virpuļviesulis, kas atstāja 500 m platu un 7,5 km garu postījumu joslu, nodarot bojājumus 1500 mājām, nogalinot 3 cilvēkus un ievainojot 10.[8] Tā bija daļa no viesuļu uzliesmojuma, kas radīja 20 viesuļus Baltkrievijā un Tveras apgabalā.[9][10]
|
|
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|