Maurice Zolotow | |
---|---|
Gimė | 1913 m. lapkričio 23 d.![]() |
Mirė | 1991 m. kovo 14 d. (77 metai) |
Veikla | biografas |
Morisas Zolotovas (angl. Maurice Zolotow, 1913 m. lapkričio 23 d. JAV – 1991 m. kovo 14 d.)[1] – amerikiečių pramogų verslo biografas.[2] Rašė knygas ir žurnalų straipsnius. Jo straipsniai pasirodė, pavyzdžiui, leidiniuose „Life“, „Collier's Weekly“, „Reader's Digest“, „Look“, „Los Andgeles“ ir daugelyje kitų. Jo biografija „Marilyn Monroe“ [3][4] (1960) buvo pirmoji apie legendinę aktorę parašyta knyga ir vienintelė, išleista jai esant gyvai.
M. Zolotovas įstojo į Viskonsino-Madisono universitetą, kur susipažino su savo būsima žmona Šarlote Šapiro (Charlotte Shapiro). 1936 m., baigęs mokslus, M. Zolotovas įsidarbino „Billboard“, leidinyje, tuo metu aprėpusiame ne tik muzikos verslą, bet ir visas pramogų verslo sritis. M. Zolotovas buvo vienas pirmųjų džiazo mėgėlų ir Djukui Elingtonui pateikė pirmąją nacionalinę recenziją. M. Zolotovas liko atsidavęs popkultūrai, literatūrai (vienas artimiausių jo draugų buvo poetas Delmonas Švarcas),[5] politikai ir magijai. Vaikystėje M. Zolotovas prisiminė Konio saloje matęs iiuzionisto Hario Hudinio pasirodymą ir savo romano „The Great Balsamo“ („Didysis balzamas“) siužetą parėmė įžymiuoju iliuzionistu. Vėlesniais metais M. Zolotovas susidraugavo su šiuolaikiniu magu Rikiu Džėjumi.
Keista, tačiau viena pirmųjų M. Zolotovo knygų, išleista tik Londone 1948 m., buvo apie daktarą Morisą Viljamą, rusų kilmės Niujorko odontologą ir buvusį socialistą, kurio 1920 m. marksistinės ekonomikos kritika tariamai padarė įtaką Kinijos valstybės veikėjui Sun Jatsenui neilgai trukus iki jo mirties ir privertė jį permąstyti savo ankstesnes simpatijas komunizmui.[6]
Kitos M. Zolotovo biografijos – „Shooting Star“ („Krentanti žvaigždė“) apie Džoną Veiną, „Stagestruck: The Romance of Alfred Lunt and Lynn Fontanne“ („Susižavėję teatru: Alfrendo Lanto ir Linos Fontan romanas“) apie vyrą ir žmoną Brodvėjaus legendas, „Billy Wilder in Hollywood“ („Bilis Vailderis Holivude“) apie „Oskaro“ laureatą režisierių ir scenaristą.[7][8] Jis taip pat parašė trumpesnių apybražų apie įžymybes, pavyzdžiui, apie pramogų verslo atstovus Talulą Bakhed, Volterį Matau, Greisę Keli ir Miltoną Berlą. 1951 m. buvo išleistas M. Zolotovo apybraižų rinkinys „No People Like Show People“ („Nėra tokių žmonių kaip šou žmonės“), čia įtraukti darbai apie Džimį Durantę, Džeką Benį, Oskarą Levantą, Frenką Fėjų, Fredą Aleną, Etelę Merman, Džedą Harisą bei Bakhed ir Berlą.
M. Zolotovas taip pat kartais rašė apie maistą ir alkoholį, įskaitant keletą straipsnių apie pastarąjį žurnale „Playboy“. Jo 1971 m. kūrinys apie absentą[9] buvo plačiai spausdinamas pakartotinai. M. Zolotovo knygoje „Confessions of a Race Track Fiend“ („Lenktynių trasos draugo išpažintis“) aprašoma jo paties patirtis lošiant Pietų Kalifornijos hipodromuose.
Suaugęs didžiąją gyvenimo dalį M. Zolotovas gyveno Hastingse prie Hadsono, Niujorke valstijoje, tačiau po skyrybų persikėlė į Los Andželą Kalifornijoje. Jis susilaukė dviejų vaikų: pokerio entuziasto Stivo Zolotovo (Steve Zolotow)[10] ir rašytojos Kresentos Dragonvagon.[11] Jo buvusi žmona, su kuria buvo susituokęs 1938–1969 m., buvo vaikų rašytoja ir redaktorė Šarlotė Zolotov.[12][13]
((cite news))
: |archive-date=
/ |archive-url=
laiko žyma nesutampa; 2023-06-13 siūlomas (pagalba)