Martynas V lot. Martinus V | |
---|---|
206-asis Popiežius | |
![]() | |
Gimimo vardas | it. Oddo di Colonna |
Gimė | 1368 m. Genazzano, Italija |
Mirė | 1431 m. vasario 20 d. (~63 metai) |
Palaidotas (-a) | Laterano Šv. Jono bazilika, Roma |
Tautybė | italas |
![]() | |
206-asis Popiežius | |
Išrinktas | 1417 m. lapkričio 11 d. |
Baigė | 1431 m. vasario 20 d. |
Pirmtakas | Grigalius XII |
Įpėdinis | Eugenijus IV |
![]() |
Martynas V |
Martynas V (lot. Martinus V, tikroji pavardė Oddo di Colonna, 1368 m. Genazzano vietovėje, šalia Romos – 1431 m. vasario 20 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1417 m. lapkričio 11 d. iki mirties.[1]
Gimė kilmingoje šeimoje. Studijavo teisę Perudžos universitete. Dirbo Romos kurijoje. Popiežius Urbonas VI jį paskyrė apaštališkuoju protonotaru, o popiežius Inocentas VII – 1405 m. kardinolu. Dalyvavo 1409 m. surengtame Pizos susirinkime, kuriame palaikė antipopiežių Aleksandro V ir Jono XXIII rinkimus. Kitame – Konstanco susirinkime 1417 m. lapkričio 11 d. vienbalsiai buvo išrinktas naujuoju ir vieninteliu teisėtu popiežiumi bei išvyko į Italiją.
Išrinkus O. di Colonna naujuoju popiežiumi, jis pasirinko Martyno vardą, nes tą dieną buvo minimas šventasis Martynas Turietis.[2] Tačiau iki šio išrinkimo laikyta, kad Martyno vardą jau turėjo popiežiai Martynas II ir Martynas III, nors jų tikrieji vardai buvo Marinas I ir Marinas II. Siekiant išvengti tolimesnės painiavos, popiežiams Martynui IV ir Martynui V palikta esama numeracija, nors faktiškai jie yra, atitinkamai, Martynas II ir Martynas III.
1420 m. kovo 1 d. paskelbė bulę, kuria buvo pradėtos kovos su husitais Bohemijoje. Tik 1420 m. lapkritį grįžo į Romą, kurią iki tol kontroliavo italų kondotjeras Braccio da Montone. Įgyvendino Konstanco susirinkimo nutarimus, kuriais buvo schizmos metu priimti dekretai dėl bažnyčių privilegijų, reformavo popiežiaus kurijos darbą, sustiprino Popiežiaus valsybę ir visos Bažnyčios įtaką, pradėjo derybas dėl unijos su Konstantinopolio patriarchu. Taip pat uždraudė žydų pogromus, skyrė daug dėmesio Romos pastatų ir tiltų atstatymui. 1418 m. tarpininkavo Lietuvos didžiosios kunigaikštytės ir Lenkijos paliauboms su Vokiečių ordinu. 1421 m. patvirtino Medininkų vyskupiją, parašė laiškų Lietuvos didžiajam kunigaikščiui Vytautui, ragindamas nutraukti ryšius su husitais. Tai pat Jogailai 1421 metais yra parašęs laišką, kuriame paminėjo savo kraujo giminystės saitus su Lietuvos Didžiaisiais Kunigaikščiais: "Mūsų pačių šeima Colonna, iš kurios mes gimę pagal kūną, mus saisto giminystės ryšiais. "; „Nos quoque cum nostra prosapia de Columna, ex qua carnaliter nati sumus, obstrinxisti vinculo affinitati / sont sorties d’une même tige“.[3]
Romos katalikų bažnyčios vadovai | ||
---|---|---|
Pirmtakas Popiežius Grigalius XII |
![]() Martynas V 1417-1431 |
Įpėdinis Popiežius Eugenijus IV |
|