![]() |
Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius. Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |
Lengvasis kulkosvaidis (angl. light machine gun, LMG; rus. легкий пулемет), rankinis kulkosvaidis (rus. ручной пулемёт) – kulkosvaidis, skirtas šaudyti nuo atramos (pvz., kojelių) ir įremiant buožę į petį. Karys gali pernešti lengvąjį kulkosvaidį vienas, taip pat šaudyti juo stovėdamas, priklaupęs ar eidamas. Lengvojo kulkosvaidžio kulkosvaidininkas veikia vienas arba gali turėti padėjėją. Pėstininkų daliniuose dažnai naudojami kaip skyriaus automatinis ginklas (angl. squad automatic weapon; SAW).
Šiuolaikiniai lengvieji kulkosvaidžiai paprastai šaudo mažesnio kalibro šoviniais, nei vidutiniai kulkosvaidžiai, yra lengvesni ir kompaktiškesni. Lengvieji kulkosvaidžiai gali būti apibrėžiami tiek pagal vartojimą, tiek pagal technines charakteristikas. Pvz., universalieji kulkosvaidžiai, šaudantys nuo kojelių, trumpomis serijomis, naudojami kaip lengvieji kulkosvaidžiai. Tuo tarpu šaudantys nuo trikojo stovo ilgomis serijomis – kaip vidutiniai kulkosvaidžiai.
Lengvuoju kulkosvaidžiu paprastai galima šaudyti nuo juosmens stovint ar judant, tai paprastai naudojama kaip slopinamoji ugnis (angl. Suppressive fire), verčianti priešą spaustis prie žemės ar slėptis apkasuose ir panašiose priedangose. Įprastinis lengvųjų kulkosvaidžių naudojimo būdas – šaudymas nuo dvikojų kojelių gulint ar iš apkaso.
Daugelis lengvųjų kulkosvaidžių (pvz., Bren ar BAR kulkosvaidžiai) naudojo šovinius iš dėtuvių. Kiti, pvz., MG 34, galėjo šaudyti tiek naudodami juostas, tiek dėtuves.
Daug šiuolaikinių lengvųjų kulkosvaidžių suprojektuoti šaudyti mažesnio kalibro šoviniais, tiekiamais iš juostos.
Nors, pvz., rusiškas kulkosvaidis RPK yra šturmo šautuvo modifikacija. Adaptuojant kulkosvaidžio vaidmeniui:
Tokie šiuolaikiniai lengvieji kulkosvaidžiai kaip FN Minimi šaudo tiek iš juostų, tiek iš dėtuvių.
Lengvieji kulkosvaidžiai buvo imti naudoti Pirmojo pasaulinio karo metais kaip priemonė pėstininkų ugniai sustiprinti. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje dažnai pėstininkų skyriui suteikdavo po lengvąjį kulkosvaidį. Šiuolaikinių pėstininkų skyrių taktika dažniausiai irgi pagrįsta galimybe pasinaudoti slopinamąja skyriaus lengvojo kulkosvaidžio ugnimi.