Leipcigo universitetas vok. Universität Leipzig | |
![]() | |
lot. Alma mater lipsiensis | |
Įkurtas | 1409 m. |
---|---|
Tipas | Valstybinis |
Rektorius | Beate Schücking |
Darbuotojų | 8 933 (2008 m.) |
Studentų | 28 125 (2011 m.) |
Vieta | Leipcigas, Vokietija |
Svetainė | www.uni-leipzig.de |
Leipcigo universitetas (vok. Universität Leipzig, lot. Alma mater lipsiensis) – vienas didžiausių Vokietijos ir seniausių Europos universitetų. 2009 m. studijavo 26 299 studentai, dirbo 3 829 dėstytojai, iš jų 411 profesorių.
Įkurtas 1409 m. pritariant popiežiui Aleksandrui V. 1953–1991 m. vadintas Karlo Markso universitetu. Yra universiteto ligoninė, biblioteka, įkurta 1543 m., Muzikos instrumentų muziejus, įkurtas 1929 m., eksperimentinės psichologijos laboratorija, įkurta 1879 m., pirmoji pasaulyje.[1]
Nuo XV a. Leipcigo universitete mokėsi studentų iš Lietuvos. Studentų sąrašuose yra garsių Lietuvos didikų šeimų atstovų: Bialozarai, Bilevičiai, Chodkevičiai, Hlebavičiai, Golovčinskiai, Korsakai, Oginskiai, Šemetos, Vainos. Universitete veikė Baltų kalbotyros institutas. 1922–1924 m. Leipcigo universitete veikė Lietuvių studentų draugija.
Mikalojus Abrahamovičius, Vaclovas Agripa, Kazimieras Alminas, Kazimieras Viktoras Banaitis, Jonas Biliūnas, Jonas Chodkevičius, Motiejus Dogelis, Pranas Germantas, Merkelis Giedraitis, Teodoras Grotusas, Hainsas Janertas, Abraomas Kulvietis, Konstantinas Kurnatauskas, Mykolas Merlinas, Elžbieta Mikalauskaitė, Jonušas Radvila, Kristupas Radvila Jaunasis, Hubert Reimer, Antanas Salys, Leonas Sapiega, Eduardas Volteris
Koordinatės: 51°20′19.32″ š. pl. 12°22′43.42″ r. ilg. / 51.3387000°š. pl. 12.3787278°r. ilg.