Kazys Lekeckas | |
---|---|
![]() | |
Gimė | 1877 m. kovo 4 d.![]() |
Mirė | 1944 m. gruodžio 12 d. (67 metai)![]() |
Veikla | pedagogas, Lietuvos valstybės ir politinis veikėjas |
Partija | Lietuvos socialistų liaudininkų sąjunga Lietuvos socialdemokratų partija |
Alma mater | Veiverių mokytojų seminarija |
Kazys Lekeckas (1877 m. kovo 4 d. Šilavotas, Liudvinavo valsčius, Marijampolės apskritis, Rusijos imperija – 1944 m. gruodžio 12 d. Garliava, Kauno apskritis) – pedagogas, Lietuvos valstybės ir politinis veikėjas.
1896 m. baigęs Veiverių mokytojų seminariją, mokytojavo Lenkijoje. Nuo 1907 m. Kauno komercijos mokyklos dėstytojas, bendradarbiavo laikraščiuose „Vilniaus žinios“, „Lietuvos žinios“. 1907–1908 m. „Vilniaus žiniose“ Baltraus Dagilio slapyvardžiu išspausdino ir keletą apsakymėlių.
Priartėjus Pirmojo pasaulinio karo frontui pasitraukė į Rusiją, dirbo lietuvių organizacijose nukentėjusiems nuo karo šelpti, 1915–1918 m. Riazanėje buvo „Grūdo“ draugijos įgaliotinis. Dalyvavo Lietuvos socialistų liaudininkų sąjungos veikloje.
1918 m. grįžo į Lietuvą, dalyvavo Lietuvos socialdemokratų partijos veikloje. Nuo 1918 m. pabaigos Socialinės apsaugos departamento direktorius, nuo 1919 m. gruodžio mėn. – Krašto apsaugos ministerijos revizijos departamento direktorius.
1920 m. gegužės 15 d. – 1920 m. rugsėjo 12 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas IV (Telšių) rinkimų apygardoje, seime priklausė Lietuvos socialdemokratų partijos frakcijai. 1920 m. iš Seimo pasitraukė, 1920–1932 m. iki pensijos tarnavo Valstybės kontrolės struktūrose. 1937 m. apsigyveno savo ūkyje Garliavoje.[1]