Marie Georges Jean Méliès | |
---|---|
![]() | |
Gimė | 1861 m. gruodžio 8 d. Paryžius (Prancūzija) |
Mirė | 1938 m. sausio 21 d. Paryžius (Prancūzija) |
Veikla | kino režisierius ir operatorius |
![]() |
Georges Melies |
Parašas | |
![]() |
Žoržas Meljė (pranc. Marie Georges Jean Méliès, g. 1861 m. gruodžio 8 d. – m. 1938 m. sausio 21 d.) – Prancūzijos kino kūrėjas, padaręs daug techninių ankstyvojo kino atradimų ir pradėjęs kurti siužetinius filmus.
Kurdamas filmus, Žoržas Melje taikė pažangius specialiuosius efektus. 1896 m. jis netyčia atrado stop-trick efektą ir vienas pirmųjų panaudojo dvigubą eksponavimą, pagreitintą judesį, kadrus su užplaukimu bei rankinį juostos spalvinimą.
Žoržas Meljė gimė Paryžiuje, batų gamintojų šeimoje. Mokėsi vaizduojamojo meno mokykloje.
1884 m. skatinamas tėvų tęsė studijas Londone – tikėtasi, kad išmokęs anglų kalbos sūnus dirbs tėvo batų įmonėje. Londone Žoržas Meljė susidomėjo iliuzionistų pasirodymais.
Grįžęs iš Londono, dirbo tėvo fabrike ir tėvui išėjus į pensiją perėmė vadovavimą verslui. Šiose pareigose jis gerai uždirbo ir 1888 m. sugebėjo nupirkti žymųjį Robert-Houdin‘o magijos teatrą.
Nuo tada Žoržas Meljė tapo profesionaliu iliuzionistu. Savo pasirodymuose jis demonstruodavo magijos ir iliuzijų technikas, kurių išmoko gyvendamas Londone, taip pat savo sukurtus triukus. Taip susidomėjo merginomis, pamilo Leną Straubel, bet dėl neištikimo mylimosios būdo netyčia ją nužudė (nėra žinoma, iš kur šita informacija).
1895 m., išvydęs brolių Liumjerų kino kamerą, jis susidomėjo kinu ir 1897 m. Paryžiuje įkūrė savo kino studiją. Pagal magijos ir muzikinio teatro tradicijas aktoriai vaidindavo tapytų dekoracijų fone. Nuo 1896 iki 1914 m. šioje studijoje buvo sukurtas 531 filmas, kurių trukmė siekė nuo vienos iki keturiasdešimties minučių. Šie filmai neretai buvo panašūs į magijos teatro pasirodymus, kuriuose dalyvaudavo Žoržas Meljė: juose buvo vaizduojami triukai ir neįmanomi įvykiai, kaip antai dingstantys arba kintančio dydžio objektai.
Garsiausias jo filmas yra 1902 m. pastatyta trisdešimties scenų „Kelionė į Mėnulį“ (Le voyage dans la Lune). Taip pat garsi ir jo 1904 m. juosta „Neįmanoma kelionė“ (Le voyage à travers l'impossible). Abiejose Žiulio Verno istorijų stilių primenančiose juostose pasakojama apie keistas keliones. Šie filmai laikomi vienais svarbiausių ankstyvųjų mokslinės fantastikos filmų, nors iš tiesų jų stilius panašesnis į maginę fantastiką.
Žoržo Meljė juostoje „Velnio pilis“ (Le Manoir du diable, 1896 m.) galima rasti ir siaubo filmo užuomazgas.
1913 m., neatlaikiusi stambių Prancūzijos ir JAV studijų konkurencijos, Žoržo Meljė kino kompanija bankrutavo ir ją nupirko „Pathé Frères“ įmonių grupė. Praradęs verslą, Žoržas Meljė ėmė pardavinėti žaislus.
Pirmojo Pasaulinio karo metais Prancūzijos armija konfiskavo beveik 500 celiuliozėje įrašytų Žoržo Meljė filmų ir panaudojo juos batų pakulnių gamyboje. Daugelis likusių filmų buvo parduoti ir perdirbti į naujas kino juostas, todėl iki šių dienų išliko labai nedaug Žoržo Meljė darbų.
Laikui bėgant Žoržo Meljė nuopelnai kino menui buvo pripažinti. 1931 m. jis buvo apdovanotas Nacionaliniu Garbės Legiono ordinu, o 1932 m. Kino asociacija parūpino jam būstą.
Žoržas Meljė mirė Paryžiuje ir yra palaidotas Per Lašezo kapinėse.
Aliuzijos į Žoržo Meljė darbus buvo ne kartą naudojamos kine, televizijoje ir literatūroje: