![]() |
Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į patikimus šaltinius. Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |
Antanas Pociejus | |
---|---|
![]() | |
Pociejai | |
![]() | |
Herbas „Waga“ | |
Mirė | 1749 m. vasario 16 d. |
Tėvas | Kazimieras Aleksandras Pociejus |
Motina | Ana Tereza Letov |
Sutuoktinis (-ė) | Rozalija Zagorovskaitė |
Vaikai | Liudvika Gonorata Pociejutė |
Antanas Pociejus (m. 1749 m. vasario 16 d.) – LDK valstybinis ir karinis veikėjas, Lietuvos didysis stovyklininkas (1715–1729 m.) ir Lietuvos didysis sargybinis (1729–1748 m.), Valkavisko, Siražo, Radomyslo ir Žiežmarių seniūnas.
Lietuvos bajorų Pociejų giminės atstovas, herbo „Waga“ savininkas. Vitebsako vaivados Kazimiero Aleksandro Pociejaus (1666–1728) ir Anos Terezos Letov vyresnysis sūnus. Jaunesnieji broliai – Lietuvos didysis sargybinis Aleksandras Pociejus (m. 1771) ir Rogačiovo seniūnas Mykolas (m. 1787).
Tarnavo LDK armijoje. 1715 metais gavo Lietuvos didžiojo stovyklininko pareigybę, o 1729 metais buvo paskirtas Lietuvos didžiuoju sargybiniu. 1730-ais metais dalyvavo magnatų kovoje dėl paveldėjimo kunigaikštienės Karolinos Liudvikos Radvilaitės ir jos paveldėtojų („Neuburgo dvaras“). 1733 metais Antanas Pociejus elekciniame seime palaikė Stanislovo Leščinskio kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą. Vadovaujant 8-tūkstantinei armijai priešinosi Augustui III, kariavo su Rusijos kariuomene, kuri nustatinėjo Augusro III valdžią Abiejų Tautų Respublikoje. 1735 po Stanislovo Leščinskio pralaimėjimo buvo priverstas emigruoti, bet 1736 metais grįžo į tėvynę ir susitaikė su Augustu III.
1726 metais vedė Rozaliją Zagorovskaitę (m. po 1755), nuo santuokos su kuria turėjo vienintelę dukterį: