Sele | |
![]() | |
Közigazgatás | |
Országok | ![]() |
Földrajzi adatok | |
Hossz | 64 km |
Forrásszint | 420 m |
Vízhozam | 69 m³/s |
Vízgyűjtő terület | 3223 km² |
Forrás | Caposele |
Torkolat | Tirrén-tenger |
![]() | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Sele témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
A Sele a vízhozam tekintetében a második legnagyobb folyó Dél-Olaszországban a Volturno után.
A folyó Caposele település mellett ered, déli irányba folyik majd Contursi Terme után felveszi legnagyobb mellékfolyójának, a Tanagrónak a vizét. A folyó meanderezve folyik tovább, majd Eboli után belép az általa létrehozott rendkívül termékeny alluviális síkság, a Selei-síkság területére. A paestumi romváros közelében felveszi másik legnagyobb mellékfolyójának, a Calore Lucanónak a vizét, majd a Tirrén-tengerbe ömlik.
A krónikák feljegyezték, hogy amikor I. Lajos magyar király a második nápolyi hadjárata alatt Salerno ostromára készült, egy hajnalon a Sele (Silaro) folyót vizsgálta, hogy átkelhet-e rajta seregével. Ezért egy, a folyónál itató katonáját az áradó folyóba küldte lovastól. A katonát elragadta az ár, mire Lajos lovával utána ugratott, és kimentette vitézét. Mivel „hogy ha az ő szavára valaki bajba kerül, azon neki segíteni kell”. A krónikás szerint „volt is becsülete a királynak, nemcsak a palotában, hanem a tábortűz mellett is”.[1]