Schaerbeek / Schaarbeek | |||
![]() | |||
Schaerbeek vasútállomása | |||
| |||
| |||
Becenév: la cité des ânes, de ezelsgemeente | |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Régió | ![]() | ||
Közösség | ![]() ![]() | ||
Tartomány | Arrondissement of Brussels-Capital | ||
Járás | Brüsszel | ||
Polgármester | Bernard Clerfayt (FDF) | ||
Irányítószám | 1030 | ||
Körzethívószám | 02 | ||
Testvérvárosok | Lista
| ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 132 799 fő (2020. jan. 1.)[1] | ||
Férfi | 54931 | ||
Nők | 57014 | ||
Népsűrűség | 13753 fő/km2 | ||
Gazdaság | |||
Munkanélküliségi ráta | 27 (2006) % | ||
Átlagos éves jövedelem | 9093€/fő (2003) | ||
Földrajzi adatok | |||
Terület | 8,14 km2 | ||
Időzóna | CET, UTC+1 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
Schaerbeek / Schaarbeek weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Schaerbeek / Schaarbeek témájú médiaállományokat. |
Schaerbeek (franciául, amely a régi holland helyesírást őrizte meg) vagy Schaarbeek (hollandul) egyike a belga fővárost, Brüsszelt alkotó 19 alapfokú közigazgatási egységnek, községnek. 2006-ban teljes lakossága 111 946 fő volt, területe 8,14 km², népsűrűsége 13 753 fő/km².
A kerület csúfneve szamárváros (la cité des ânes vagy de ezelsgemeente), amely onnan ered, hogy Schaerbeek lakói meggyet termeltek, elsősorban a Kriek gyümölcssör előállításához és a meggyet szamarakkal szállították a brüsszeli piacokra.
Schaerbeek belvárosában jelentős számú török bevándorló él, akik közül a legtöbben Afyon/Emirdağ városból érkeztek. Számos marokkói bevándorló is él itt.
A kertvárosi rész a nemzetközi közösség és az EU tisztviselőinek egyik kedvelt lakhelye, mivel közel van az intézményekhez, a repülőtérhez és megőrizte kellemes, kertvárosias hangulatát.
A schaerbeeki temető, neve ellenére, a szomszédos Evere kerületben található.
A kerület a Brüsszel fővárosi régió északnyugati részén található, szomszédai észak felől Haren (Brüsszel), északnyugaton Evere, délnyugaton Woluwe-Saint-Lambert, nyugaton Saint-Josse-ten-Noode.
A Scarenbecca nevű település első említése 1120-ból, a cambrai püspök egyik okleveléből származik[2] Maga a név feltehetően a frank vagy az óholland nyelvből , a schaer (csorba, bevágás) és beek (patak) szavakból származik.[3] A dokumentumban a cambrai püspök Scarenbecca és Everna (azaz a szomszédos Evere) templomait a Soignies-i egyházmegye felügyelete alá helyezte.
Az első lakosok feltehetően a kőkorban telepedtek meg, amire a kerületben, a Josaphat parkban talált kovakő szerszámokból lehet következtetni.[2] Feltártak még 2. századból származó római sírokat és érméket is.
A középkorban a település a Brabanti Hercegség része volt. 1301-ben II. János brabanti herceg a települést a brüsszeli városatyák hatáskörébe utalta. Kb. ekkor épült a Szt. Szerváciusznak szentelt templom is.
A 14. század végén Schaerbeek területének nagy részét a Kraainemi földesurak vadrezervátummá alakították át. Ez és a földművelés következtében egészen a 18. század végéig Scaerbeek megőrizte vidékies karakterét. Területének nagy részét ekkor még erdők borították, míg a maradékon zöldségeket termesztettek és szőlőt műveltek. 1540-ben Schaerbeeknek 112 háza és kb. 600 lakosa volt.
Az 1570-es évektől kezdve a település sokat szenvedett a vallásháborúk miatt, feldúlták Hallgatag Vilmos orániai herceg és a vele szemben álló Alba herceg katonái is. A háborúk során brit, bajor, francia és spanyol csapatok vonultak erre. A francia forradalom során Schaerbeeket önálló településsé nyilvánították.
1830. szeptember 27-én a belga szabadságharc során kisebb összecsapásra került sor a Josaphat völgyben belga felkelők és a visszavonuló holland csapatok között.
1879-ben építették az új Szt. Szerváciusz-templomot a régi mellett, amelyet végül 1905-ben le is bontottak. A városházát 1887-ben, a vasútállomást 1902-ben építették fel.
A 19. és 20. század során Schaerbeek a tehetős brüsszeli lakosok „vidéki” menedékhelye lett, akik nyaralókat és házakat építettek a kerületben. 1889-ben alapították a helyi lőteret, ahol 1915-ben a németek kivégezték a brit Edith Cavell nővért.
A második világháború befejezése után Dwight D. Eisenhower tábornok, szövetséges főparancsnok látogatta meg a települést. Schaerbeek lakossága akkoriban érte el csúcspontját 125 000 fővel.
A Residence Brusilia lakóépület a Josaphat Park mellett található. A belga Jacques Cuisinier tervezte és 1970-1974 között építették fel.
A 35 emeletes, 100 méter magas épület Belgium legmagasabb lakóháza; a legfelső szintekről páratlan kilátás nyílik Brüsszelre.[4]
A Clockarium óramúzeumot az Art Deco kerámiaóráknak szentelték. Specialitása a fajansz kandallóóra, amely az első megfizethető és széles tömegek számára is elérhető órának számított és a legtöbb belga otthonban megtalálható volt az 1920-as -30-as években. A múzeum Art Deco stílusú épülete a Reyers sugárúton található.[5]
A kerületben született vagy élt: