Domenico Fontana | |
![]() | |
Federico Zuccari festménye | |
Született | 1543[1][2][3][4][5] Melide |
Elhunyt | 1607 (63-64 évesen)[1][2][4][5][6] Nápoly |
Foglalkozása | |
Kitüntetései | Aranysarkantyú-rend |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Domenico Fontana témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Domenico Fontana (Melide, Ticino kanton, 1543 – Nápoly, 1607) itáliai építész, aki főként Rómában és Nápolyban dolgozott. Római tevékenysége során sorsa nagymértékben összekapcsolódott az őt pártoló Felice Peretti bíboros életútjával, aki 1585-ben V. Sixtus néven pápa lett. A pápa részére építette fel a „Villa Montaltó”-t és sok más építmény között a Fontana dell’Acqua Felice római szökőkutat is. Peretti 1590-ben bekövetkezett halála után Fontana nehezen tudott újabb megbízásokhoz jutni Rómában, ezért Nápolyba ment, hogy az alkirály számára dolgozzék.
Peretti segítségével három pápai palota építésében is vezető szerephez jutott. A Vatikánban ő építette meg az új szárnyat (ma ez a pápai lakosztály) és az új könyvtárat a Cortile del Belvederé-ben; dolgozott a Quirinale-palotán is, felügyelt a Lateráni palota építésére, amely Sixtus nyári rezidenciája lett. A pápa városmegújító programjának keretében új utakat és vízműveket tervezett.
Hírnevét mégis leginkább a két egyiptomi obeliszknek a felállítása alapozta meg, amelyek Róma városképének ma is meghatározói; az egyik a Santa Maria Maggiore-templom kórusa előtt áll, a másik a Szent Péter-téren. A felállítási műveletet „Della Trasportazione dell'Obelisco Vaticano” (A vatikáni obeliszk átszállításáról, 1590) című munkájában írta le. (Az obeliszk helye néhány fokkal eltér a San Pietro-székesegyház főtengelyének irányától). A szó szoros értelmében az utolsó pillanatig szolgálta V. Sixtust – még a pápa mauzóleumát is ő építette meg a Santa Maria Maggiore-templom¬ban. Nápolyi főműve a Palazzo Reale (1600-1602), amely elősegítette a római klasszicizmus elterjedését a városban. Stílusát sok bírálat érte monotonsága, egyhangúsága és szigora miatt.