Trusti (engl. trust) on angloamerikkalaisessa common law -oikeusjärjestelmässä erityinen omistusjärjestely, joka rakentuu kaksoisomistukselle.[1] Trusti perustuu englantilaisen ennakkotapausoikeuden oikeustekniselle jaottelulle equity-oikeuteen ja common law -tapaoikeuteen. Sille ei ole vastinetta mannereurooppalaisissa oikeusjärjestelmissä. Kaksoisomistuksen myötä trustissa on yhtä aikaa kaksi esinekohtaista oikeutta ilman, että kyse olisi varsinaisesta yhteisomistuksesta. Näiden oikeuksien haltijoiden oikeusasema omistuksen kohteena olevan esineen tai omaisuuden suhteen on keskenään erilainen.[2]
Trusti on lyhyesti "toisen henkilön eduksi hallittu varallisuuskokonaisuus".[3] Vastaavaa instituutiota ei ole lainkaan Suomen oikeusjärjestelmässä.[4]
Trustissa on kolme osapuolta:
Asettaja siirtää omaisuuden valitsemalleen edunvalvojalle, joka pitää omaisuutta hallussaan edunsaajien hyväksi.[9][6] Trusti voidaan perustaa osapuolten välisellä sopimuksella, suullisella ilmoituksella, testamentilla taikka tuomioistuimen päätöksellä.lähde?
Edunvalvojalla on omaisuuden muodollinen (legaalinen) omistusoikeus, johon kuuluvat sekä hallinta että rajoitettu luovutus- ja luottokompetenssi. Edunsaajalla on taas omaisuuden asiallinen omistusoikeus, johon kuuluvat asettajan määräämistä etuuksista nauttiminen, tietynlainen omistajansuoja sekä ns. oikeus jäljittää esine kolmannen käsiin (tracing), joka tarkoittaa sitä, että edunsaajan intressi seuraa trustin huolimatta sen luovutuksesta kolmannelle. Edunsaajan equity-oikeuteen perustuva omistusoikeus pysyy omaisuuteen kytkettynä, vaikka omaisuuden common law -perusteinen haltija vaihtuu.[10]
Esimerkkejä: [11]
Trusteja käytetään myös veronkiertoon, verosuunnitteluun ja verojen maksun siirtämiseen, sillä niiden avulla voidaan yrittää luoda porsaanreikiä tuloverojärjestelmään. [12]
Vuonna 2017 Paratiisin paperit -tietovuodon yhteydessä paljastui, että lakitoimisto Appleby tarjosi asiakasyrityksilleen palvelua, missä työntekijöiden palkkioiden maksamiseksi perustettiin trustijärjestelyjä muun muassa Jerseyn ja Brittiläisten Neitsytsaarten kaltaisille veroparatiisisaarille. Jatkossa trusteilla palkitut henkilöt ovat voineet omilla toimillaan yrittää joko siirtää verojen maksamista tai kiertää niitä. Trustijärjestelyssä mukana olleiden työntekijöiden joukossa oli myös suomalaisia. [13]
Skotlantilainen jalkapalloseura Glasgow Rangers maksoi vuosina 2001–2009 kymmeniä miljoonia puntia pelaajien palkkioita Jerseyllä oleviin trusteihin, joista pelaajat nostivat ne itselleen korottoman lainan muodossa. Lainoja ei kuitenkaan maksettu takaisin. Näin pelaajat välttyivät maksamasta tuloveroja sekä maksuja kansalliselle vakuutusjärjestelmälle (National Insurance). Kierrettyjen verojen määrä ehti kasvaa yli 47 miljoonaan puntaan.[14][15]
Trusti-instituutio otettiin käyttöön Englannissa 1100-1200-lukujen aikana. Ensimmäisten trustien uskotaan olleen ristiretkille lähteneiden maanomistajien perustamia. Tyypillisesti yläluokkainen maanomistaja viipyi joitakin vuosia poissa kotimaastaan. Tänä aikana hänen omaisuudestaan huolehti trustee, jolle myönnettiin oikeus toimia maanomistajan sijaisena. Oli tärkeää, että trusteella oli samat oikeudet kuin omistajallakin, sillä trusteen tuli voida kerätä veroja ja päättää siitä, kuka sai kylvää maanomistajan peltoja. Trusteen täysivaltaisuuden vuoksi joskus saattoi syntyä ongelmia, kun ristiretkeläiset palasivat. Koska Common Law-oikeuden mukaan trustee oli laillinen omistaja, hän saattoi pitää maat itsellään yksinkertaisesti kieltäytymällä luovuttamasta niitä todelliselle omistajalle. Tämän vuoksi kehitetyn trust-järjestelyn mukaan poissaoleva maanomistaja säilyi aina edunsaajana eli asiallisena omistajana.[16]
Monien tutkijoiden mukaan trusti periytyi islamilaisesta lainsäädännöstä, sillä ristiretkien kohteina olleissa Lähi-idän maissa oli olemassa jo vastaava järjestely. Islamilaisen maailman waqfit olivat trustin tavoin toimivia hyväntekeväisyyttä varten perustettuja säätiöitä.[17][16]
Yksi varhaisista trusteista löytyy fransiskaanimunkkien historiasta. Koska munkit tekivät köyhyyslupauksen, he eivät voineet omistaa mitään yksityisesti. Munkeille kuitenkin annettiin henkilökohtaisia lahjoituksia, mutta varat siirrettiin munkkien sijasta edunvalvojalle, joka oli tavallisesti luostarin apotti. Koska lahjoitusten antajille oli tärkeää, että varat käytettiin nimenomaan munkkien hyväksi, niin osapuolten välille syntyi trusti, jossa edunsaajana oli lahjoituksen saanut munkki.[16]