Steen Viktor Christensen (s. 9. lokakuuta 1964) on tanskalainen rikollinen, joka tuli Suomessa tunnetuksi syksyllä 1997 Helsingissä tekemistään poliisimurhista.
Christensen tuomittiin Tanskassa vuonna 1992 kahdeksitoista vuodeksi vankeuteen yhdeksästä[1] pankkiryöstöstä 1986–1989, panttivankien ottamisesta ja pankkivirkailijan[2] raiskauksesta.[3][4] Hänellä oli myös kolmen vuoden lisätuomio huumeiden salakuljettamisesta vankilaan.[5] Vankilaviranomaiset päästivät Christensenin Vridsløselillen vankilasta vuoden 1997 syksyllä vartioimattomalle 12 tunnin lomalle[2] poliisin vastustuksesta huolimatta. Christensen jäi palaamatta lomalta 15. syyskuuta[1] ja karkasi Ruotsin kautta[2] Suomeen ja tappoi kaksi poliisia.[3][6] Hän oli tullut Suomeen Ruotsista laivalla syyskuun puolivälissä, omien sanojensa mukaan perimään velkojaan. [7]
Christensen ryösti Hotelli Palacen yöportierin 22. lokakuuta 1997 ja ampui pakomatkallaan kaksi poliisia, ylikonstaapeli Eero Kalevi Holstin (s. 29. joulukuuta 1941[8]) sekä vanhemman konstaapelin Eero Antero Palon (s. 26. lokakuuta 1965[9]), Helsingin Ullanlinnan Tehtaankadun ja Kapteeninkadun risteyksessä. Tapaus käynnisti ennennäkemättömän ajojahdin Suomessa. Christensen saatiin kiinni kolme päivää myöhemmin Hämeenlinnassa, kun hän oli pakenemassa Hotelli Vaakunasta[3][6] sen jälkeen kun hän oli yrittänyt itsemurhaa usein keinoin mm. viiltelemällä.[2] Hän oli asunut hotellissa nimellä Kim Andersen.[3][10] Ryöstön motiiviksi Christensen totesi rahapulan, koska Pietarinkatu 11:ssa sijainneen huoneistohotellin vuokrat olivat häneltä rästissä.[3][2] Hän oli asunut hotellissa nimellä Martin Thogersen.[1] Saaliiksi hän sai 6690 markkaa[7] eli noin 1150 euroa.
Oikeudenkäynnissä Helsingin käräjäoikeudessa Christenseniä avusti asianajaja Aarno Arvela. Christensen myönsi välittömästi olevansa syyllinen kahteen murhaan ja ilmoitti, että ei aio valittaa tulevasta tuomiostaan.[3][11]
Christensen lähetettiin vastustuksestaan huolimatta mielentilatutkimukseen Niuvanniemen sairaalaan. Hän oli sairaalassa 21 vuorokautta, minkä jälkeen tutkimus keskeytettiin, koska Christensen ei ollut suostunut minkäänlaisiin psykologisiin testeihin tai tutkimuksiin.[3][12] Tutkimuksen keskeytymisestä huolimatta Terveydenhuollon oikeusturvakeskus (TEO) kirjoitti Christensenin mielentilasta lausunnon. Lausunnon mukaan Christensen toimi täydessä ymmärryksessä ja on erittäin vaarallinen rikoksenuusija.
Christensen tuomittiin 7. toukokuuta 1998 elinkautiseen vankeuteen ampuma-aserikoksesta, törkeästä ryöstöstä ja kahdesta murhasta. Hänet lähetettiin omasta pyynnöstään suorittamaan rangaistustaan Tanskaan Herstedvesterin vankilaan. Lisäksi hänet tuomittiin korvaamaan kuolleiden poliisien omaisille, Valtiokonttorille ja Hotelli Palacen vahtimestarille yhteensä lähes 275 000 markkaa (noin 46 300 euroa) sekä maksamaan yhdelle alaikäiselle lapselle elatusta 3 873 markkaa (noin 651,40 euroa) kuukaudessa. Summa koostui muun muassa perhe-eläkkeistä ja korvauksista henkisistä kärsimyksistä. Kautta aikojen laajimman rikollisen ajojahdin kustannusten lisäksi valtion maksettavaksi jäi yli 62 500 markan (noin 10 500 euroa) oikeudenkäyntikulut.
Toimittaja Matts Dumell kävi haastattelemassa Christenseniä Hämeenlinnan vankilassa neljä päivää ennen tämän siirtoa Tanskaan. Haastattelu näytettiin Nelosen Rikosraportti-ohjelmassa.
Tapaus herätti Tanskassa laajaa keskustelua siitä, minkälaisia vankeja ja millä edellytyksillä maan rangaistuslaitoksista voidaan lomille laskea.
Tanskalaislehti Berlingske Tidende ilmoitti 7. helmikuuta 2000 Christensenin avioituneen vuonna 1997 kirjeenvaihdon välityksellä tutustumansa[13] hieman yli 20-vuotiaan suomalaisen naisen kanssa, joka odotti hänelle lasta.[14]
Herstedvesterin vankilassa, jossa muutenkin ovat Tanskan vaarallisimmat rikolliset, on erityisjärjestelyt nimenomaan Christensenin karkaamisen estämiseksi. Siksi Tanskan oikeusministeriö antoi vankilalle ylimääräisen neljän miljoonan kruunun (noin 500 000 €) määrärahan vankilan valmistelutöitä varten ennen Christensenin siirtoa Herstedvesteriin.