Siikajoen taistelu | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Osa Suomen sotaa | |||||||
Siikajoen taistelua kuvaava kartta
| |||||||
| |||||||
Osapuolet | |||||||
Komentajat | |||||||
Vahvuudet | |||||||
2 000 miestä |
4 000 miestä | ||||||
Tappiot | |||||||
211 |
387[1] |
Siikajoen taistelu oli yksi Suomen sodan maineikkaimmista taisteluista. Taistelu käytiin Siikajoen kirkonmäen läheisyydessä 18. huhtikuuta 1808.
Sota Ruotsin ja Venäjän välillä oli alkanut suomalaisten joukkojen nopealla vetäytymisellä, eikä taisteluja ollut ennen Siikajokea juuri käyty. Yppärissä Pyhäjoella oli käyty lyhyt kahakka venäläisten ja perääntyvien suomalaisten välillä 16. huhtikuuta. Venäläiset tavoittivat perääntyvät suomalaiset joukot ennen kuin nämä ehtivät ylittää Siikajokea. Suomalaisten joukkojen päällikkö Carl Johan Adlercreutz päätti aloittaa viivytystaistelun ja suomalaiset kävivät asemiin Siikajoen vanhan uoman rantaan. Jacob Petrovitš Kulnevin johtamat venäläiset hyökkäsivät suomalaisten asemiin, mutta nämä pitivät asemansa. Lopulta venäläisten saatua lisäjoukkoja oli suomalaisten peräännyttävä Siikajoen yli.[2]
Venäläiset yrittivät saartaa suomalaiset, mutta samalla venäläisten keskusta heikkeni ja kun Adlercreutz havaitsi tämän, päätti hän hyökätä. Suomalaiset valtasivat kirkonmäen ja pappilan, ja venäläisten oli peräännyttävä. Suomalaiset ajoivat heikentyneitä venäläisjoukkoja takaa viiden kilometrin päähän kirkonmäeltä. Sota sai Siikajoen ja myöhemmin Revonlahden taistelun jälkeen uuden käänteen, kun suomalaiset aloittivat hyökkäyksen. Kesän 1808 aikana suomalaiset etenivät syvälle Savoon ja Etelä-Pohjanmaalle.[2]
Taistelupaikalla Siikajoen kirkon läheisyydessä on vuonna 1934 paljastettu muistomerkki, jonka on suunnitellut Matti Visanti. Uudenmaan Prikaati, joidenkin taisteluun osallistuneitten yksiköiden nykyinen joukko-osasto, kantaa joukko-osastoristinään Siikajoen ristiä ja juhlistaa vuosipäiväänsä taistelun muistopäivänä.
|