Raymond Barre | |
---|---|
![]() |
|
Ranskan pääministeri | |
Presidentti | Valéry Giscard d'Estaing |
Edeltäjä | Jacques Chirac |
Seuraaja | Pierre Mauroy |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 12. huhtikuuta 1924 Saint-Denis de la Réunion, Réunion |
Kuollut | 25. elokuuta 2007 (83 vuotta) Val-de-Grâce |
Raymond Barre O.Q. (12. huhtikuuta 1924 Saint-Denis de la Réunion, Réunion – 25. elokuuta 2007 Val-de-Grâce, Pariisi) oli ranskalainen taloustieteilijä ja keskustaoikeistolainen poliitikko. Hän oli maansa pääministerinä 1976–1981.
Barre syntyi Réunionin saarella Intian valtamerellä ja opiskeli kotisaarellaan lakia, kunnes joutui armeijaan vuonna 1944. Hänet sijoitettiin tykistöyksikköön, joka ei kuitenkaan ennättänyt Madagaskaria pidemmälle ennen sodan päättymistä.
Myöhemmin Barre muutti Pariisiin, jossa opiskeli Sciences Possa. Hän väitteli tohtoriksi Pariisin yliopistolta 1950. Ennen politiikkaan lähtemistään hän opetti taloustieteen professorina. Hän kirjoitti 1950-luvulla poliittisesta taloustieteestä oppikirjan, joka on vieläkin yleisesti käytössä.
Barre aloitti poliittisen uransa 1959 teollisuusministeriössä entisen professorinsa alaisuudessa. Barre ei ikinä liittynyt puolueeseen, mutta hänet liitettiin UDF:aan. Barre oli Euroopan talousyhteisön komissaarina talous- ja rahoitusasioissa 1967–1973 ja kommission yhtenä varapuheenjohtaja, jossa hän kehitti tulevan Euroopan unionin talouspolitiikkaa.
Ranskaan hän sai nimityksen ulkomaankauppaministeriksi 1976, kun maailmansotaa kestänyt kolmikymmenenvuotinen nousukausi oli hiipumassa. Seitsemän kuukautta myöhemmin presidentti Valéry Giscard d'Estaing nimesi ”Ranskan parhaana taloustieteilijänä” pitämänsä melko tuntemattoman Barren pääministeriksi ja hän piti samaan aikaan talousministerin paikkaa. Barren palatessa hän syrjäytti edellisen pääministeri Jacques Chiracin, mikä aloitti Ranskan oikeistoa 2000-luvulle asti jakaneen keskinäisen kilpailun. Barre luopui talousministerin salkusta 1978, mutta jatkoi pääministerinä Giscard d'Estaingin vaalitappioon asti.
1970-luvun talouskriisissä Barre otti käyttöön tiukkoja toimia inflaatiota vastaan ja julkisten menojen leikkaamiseksi, mikä johti tuhansiin irtisanomisiin. Vastineeksi tälle Chirac ja joukko hänen kannattajiaan erosi ja perusti oman oikeistopuolueensa RPR:n, kun Barre pysyi lähellä UDF:aa ja oli sen presidenttiehdokas 1988, vastassaan Chirac. Mahdollisesti oikeiston hajoamisen vuoksi sosialisti François Mitterrand valittiin uudelleen presidentiksi.
Barre vaikutti parlamentissa, jossa hän äänesti usein vasemmisto-opposition mukana Chiracia ja RPR:ää vastaan tuskastuttaen konservatiiviliittolaisensa. Hän oli myös kuuluisa torkahteluistaan parlamentissa. Hänet valittiin Lyonin pormestariksi 1995 ja hän jätti politiikan 2002.
Myöhempinä vuosina Barrea syytettiin antisemitismista. Hänen sanottiin vähätelleen vuoden 1980 synagogan pommi-iskua Pariisissa. Hän puolusti myös entistä virkamiestä Maurice Paponia, joka tuomittiin yhteistyöstä natsien kanssa sodan aikana.
Barre kuoli Pariisissa 83-vuotiaana.
|
|
|
|