Nelma | |
---|---|
![]() Nelma |
|
Uhanalaisuusluokitus | |
Tieteellinen luokittelu | |
Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
Yläluokka: | Luukalat Osteichthyes |
Luokka: | Viuhkaeväiset Actinopterygii |
Alaluokka: | Neopterygii |
Lahko: | Lohikalat Salmoniformes |
Heimo: | Lohet Salmonidae |
Alaheimo: | Coregoninae |
Suku: |
Stenodus Richardson, 1836 |
Laji: | leucichthys |
Kaksiosainen nimi | |
Stenodus leucichthys |
|
Alalajit | |
|
|
Katso myös | |
Nelma (Stenodus leucichthys) on suurikokoinen, siikojen alaheimoon (Coregoninae) kuuluva lohikala.
Nelma on suurisuinen kala, jolla on ulostyöntyvä alaleuka. Selkäevä on korkea ja terävä. Kala on hopeanhohtoinen ja päältä vihreän, sinisen tai ruskean sävyinen. Aikuiset nelmat voivat painaa 14–25 kg ja kasvaa yli metrin pituiseksi. Kalan liha on vaaleaa, makeaa ja hieman öljyistä.
Nelmalla on kaksi erillistä levinneisyysaluetta, joiden kalat on perinteisesti luokiteltu eri alalajeiksi,[2] mutta joita viime aikoina on käsitelty myös erillisinä lajeina.[1][3][4][5]
Nuori nelma syö ensin planktonia ja siirtyy sitten saalistamaan pikkukalaa. Nelma elää niin järvissä, joissa kuin jokisuiden murtovesissä. Se on vaelluskala, joka voi vaeltaa 1 500 km kutupaikalleen, Volgassa jopa 3 000 km. Sukukypsien, yli 5–8-vuotiaiden kalojen kutuvaellus ylävirtaan alkaa jäiden lähtiessä. Kudun jälkeen kalat palaavat alavirtaan, ja ilmeisesti kutevat uudelleen vasta kahden tai useamman vuoden kuluttua.[5]
Myös arktisen (ala)lajin nelmaa on pitkään kasvatettu laitoksissa Venäjällä, aluksi luontoon istutettavaksi.
Suomessa aloitettiin 2010-luvulla nelman kalanviljelykasvatustutkimus, joka tähtäsi kokonaan viljelylaitoksissa kasvatettavan ruokakalan tuottamiseen. Emokalat kokeisiin on tuotu Vologdan alueelta Vienanjoen vesistön Kubenskojejärven viljelykannasta.[6] Syksyllä 2016 kasvatuskokeilun kerrottiin edenneen siihen mennessä hyvin. Ensimmäinen Suomessa kasvatettu nelmojen emokalasukupolvi oli jo saatu tuotettua.[7]
Luontoon vapautuessaan Suomessa nelma olisi ollut vieraslaji, joskin riski luonnonvaraisena lisääntyvistä populaatioista arvioitiin vähäiseksi. Vieraslajiriskin vuoksi sitä ei kuitenkaan olisi voitu vapauttaa suomalaisiin vesistöihin. Kalankasvatus olisi ollut sallittua ainoastaan suljetuissa kiertovesialtaissa ja Luonnonvarakeskus (Luke) olisi tuottanut poikaset kaupallisten yritysten käyttöön. Nelman viljely Suomessa ei koskaan synnyttänyt kalankasvattajilla varsinaista kiinnostusta, ja lopulta Luken säästöohjelma teki siitä lopullisesti lopun. Kalaa oli kasvatettu ainoastaan Laukaan kalanviljelylaitoksella ja kaikki Suomessa eläneet kalat lopetettiin 29. joulukuuta 2023. Kalat ja niiden mäti päätyivät biodieseliksi.[8]
Projektin aikana Luonnonvarakeskus investoi nelman kasvatukseen Suomessa arviolta 50 000 euroa vuodessa[8].