Mikrobitti | |
---|---|
![]() |
|
Entiset nimet | MikroBITTI, MikroBitti, MB |
Lyhenne | MB |
Lehtityyppi | aikakauslehti |
Aihealue | tietotekniikka |
Julkaisija |
Tecnopress ja Sanoma 1984–2015[1][2] Talentum 2015–2016[2] Alma Talent 2016–[3][4] |
ISSN | ISSN 0781-2078 |
Levikki | Lukijoita 74 500 / 189 100 (paperi/+digi) (KMT 2023)[5] |
Perustettu | 1984 |
Päätoimittaja |
Jukka Miettinen 1984[6] Eskoensio Pipatti 1984–1994[7][8] Markku Alanen 1994–2004[9][10] Otto Aalto 2004–2011[11][12] Pasi Andrejeff 2011–2012[12] Jari Peltola 2012–2014[13] Tapio Kivistö 2014–2015[14] Sami Sirkiä 2015[14] Mikko Torikka 2015–2019[15] Harri Junttila 2020–[16] |
Kotimaa | Suomi |
Sivukoko | 210 × 275 mm |
Ilmestymistiheys | 12 kertaa vuodessa |
Kieli | suomi |
Aiheesta muualla | |
www.mikrobitti.fi |
Mikrobitti (vuosina 2012–2015 MB, ennen vuotta 2012 MikroBitti ja sitä ennen MikroBITTI) on vuonna 1984 perustettu alun perin tietokoneharrastajille ja -aloittelijoille suunnattu tietotekniikkalehti. Lehdessä on paljon laite- ja ohjelmistotestejä sekä uutisia. Siinä on ollut myös tietokonekulttuuria käsitteleviä artikkeleita sekä peli-, musiikki- ja elokuva-arvosteluita. Mikrobitin nykyinen päätoimittaja on Harri Junttila. Lehti ilmestyy 12 kertaa vuodessa.
Mikrobitin perusti Tecnopress, jonka Sanoma-konserni osti vuonna 1984.[1][17] Lehteä julkaisivat Sanoma-konserniin kuuluvat yhtiöt, kuten Sanoma Media Finland, kunnes Talentum osti Mikrobitin vuonna 2015.[2] Nykyään Mikrobittiä kustantaa Alma Talent.[3][4]
Mikrobittiä edelsi sen sisarlehdessä Tietokoneessa vuosina 1983–1984 julkaistu Mikro 2000 -liite, jolla oli samoja tekijöitä. Mikrobitin perustamisesta kerrottiin Tietokone-lehdessä.[1][18] Tätä edelsi toisen sisarlehden, Prosessorin, Mikroprosessori-liite, jolla oli myös samoja tekijöitä.[19][20] Mikrobitin myöhempiä sisarlehtiä olivat muun muassa C-lehti ja Pelit-lehti. Mikrobitin nykyinen sisarlehti on Tietokone-lehden seuraaja Tivi. Myös näillä lehdillä on sekä yhteinen julkaisija että yhteisiä tekijöitä.[21][22]
Mikrobitin perinteinen levikki oli parhaimmillaan yli 100 000 kappaletta.[2] Vuonna 2016 Mikrobitin levikki oli 35 293, josta digitilauksia 1 372.[23] Vuonna 2023 lehden lukijamääräksi arvioitiin modernissa lukijaestimaatissa keskimäärin 74 500 (paperilehti) ja 189 100 (paperi+digi) lukijaa – edellisvuoden luvut olivat lähes samat.[5][24]
MikroBitin ensimmäisten kuuden vuoden aikana lehti julkaisi joka numerossa useita BASIC-kielisiä ohjelmalistauksia eri kotitietokoneille, erityisesti Commodore 64:lle, MSX:lle ja ZX Spectrumille.[26] Kenties tunnetuin Mikrobitissä julkaistuista ohjelmista oli Pekka Tolosen Apple II -tietokoneelle kirjoittamasta Kalle Kotipsykiatri -ohjelmasta Jyrki Kasvin Commodorelle muokkaama versio, joka julkaistiin lehden ensimmäisessä numerossa. Paitsi ”tekoälystään”, se muistetaan myös toimituksellisena painajaisena: ohjelma ei toiminut ilman korjauksia, sillä ohjelmalistauksesta oli sensuroitu kirosanoja sisältäviä ohjelmarivejä.[20]
Vuoden 2004 alussa MikroBitti muutti linjaansa perinteisestä tietokonelehdestä yleisemmin uutta tekniikkaa käsitteleväksi lehdeksi. Lehti sisälsi usein elektroniikkarakenteluohjeita ja ohjelmointiartikkeleita. MikroBitin kanssa saman yhtiön Sanoma Magazinesin julkaisema Hifi-lehti lakkautettiin joulukuussa 2006, kun se liitettiin MikroBittiin.[27] Sen jälkeen lehdessä ei enää ollut rakenteluohjeita ja ohjelmointiartikkeleita.
MikroBitin tilaajat saivat ennen vuotta 2010 joka vuosi Huvi- ja hyötyrompun, joka sisälsi pelejä ja muita ohjelmia. Vuonna 2010 sen sijaan tilaajat saivat Huvi- ja hyöty -nettisivuilta samat edut. Lisäksi tilaajat saavat vuosittain 4 kuukauden käyttöoikeuden F-Secure-tietoturvaohjelmistoon.lähde?
Lehden nimi muuttui 29. elokuuta 2012 MikroBitistä MB:ksi, ja sen uudeksi kooksi tuli 210 × 275 mm.[28] Nimenvaihdoksen jälkeen Jari Peltola toimi MB:n päätoimittajana vuosien 2012–2015 välillä.[13]
1. toukokuuta 2015 Talentum osti MB-lehden Sanoma Media Finlandilta.[15] Uuden omistajan myötä lehden päätoimittajaksi siirtyi Mikko Torikka.[15] Syyskuussa 2015 Talentum yhdisti MPC- ja MB-lehdet uudeksi Mikrobitiksi.[29] Yhdistymisen myötä Mikrobitti tarkensi lehden fokusta takaisin tietotekniikkaan.[30] Nykyään lehdessä on taas rakenteluohjeita ja ohjelmointiartikkeleita.
MBnet oli MikroBitin sähköinen ulottuvuus, jonka modeemipohjainen BBS-järjestelmä oli aikoinaan maailman suurin.[31] MBnetin BBS-järjestelmä lakkautettiin 6.6.2002.[32][33] Sen jälkeen MBnetistä tuli WWW-pohjainen verkkopalvelu, jossa oli muun muassa uutisia, tiedostoalueita ja tietokonekomponenttien hintaseuranta. MBnetistä tuli hyvin suosittu portaali[34], ja tammikuussa 2007[35] kaikki MikroBitin web-palvelut siirrettiin osoitteeseen mbnet.fi. Sittemmin MBnetistä tuli Mikrobitin tilaajille tarkoitettu sähköposti- ja kotisivupalvelu.
MBnetin palvelut suljettiin 13.10.2022.[25] MBnetin Apaja-tiedostoarkisto on tallennettu Kansalliskirjastoon.[36]
Vuosituhannen vaihteessa MikroBitti tarjosi myös internet-yhteyksiä MBinternet-nimellä.[32]
Mikrobitillä on nykyisin erillinen verkkosivusto osoitteessa mikrobitti.fi.[37]
MikroBitistä julkaistiin vuosina 1996–2001 lehden vuosikertojen 1994–2000 PDF-versiot CD-ROM-levyillä. Levyjen markkinointinimet vaihtelivat vuodesta toiseen: Sähköinen lehti, Virtuaalilehti sekä Bittivuodet tai Parhaat Bittivuodet. Levyjä kutsuttiin myös yhteisellä lyhenteellä MBCD. Useilla MBCD:eillä on ohjelmakokoelma MBnetin tiedostoarkistoista ja suurimmat koostuvat jopa neljästä CD-ROM-levystä. MBCD:t myytiin erikseen, eikä niitä tule sekoittaa tilaajille jaettuun Huvi- ja hyötyromppuun.[38]
Tecnopressin Mikrobitti-kirjat-nimiseen sarjaan (joskus myös Bitti-kirjat) kuului seuraavia kotimikroilijoille suunnattuja kirjoja:
MikroBitti järjesti vuosina 1985–1991 Bittileirejä eli kesäleirejä, joilla opetettiin tietokoneen käyttöä.[40][41] Paikkana oli ensimmäisenä vuonna loma- ja kurssikeskus Latukartano Luumäellä Etelä-Karjalassa ja myöhemmin Lautsian loma- ja kurssikeskus silloisella Hauholla Kanta-Hämeessä. Oppilaita oli ensimmäisen vuoden leireillä yli sata ja seuraavana vuonna 220.[40][42][43][44]
Bittileirit olivat avoimia kaikille MikroBitin lukijoille, osallistumismaksua vastaan, ja kestivät noin viikon. Kukin päivä koostui tietokoneohjelmoinnin tunneista, joita lehden henkilökunta veti. Alussa leireillä käytettiin erilaisia 8-bittisiä koneita, kuten Commodore 64- ja MSX-tietokoneita. Nämä korvattiin myöhemmin Commodore Amiga -malleilla. Iltaisin leireillä tarjottiin tavanomaista kesäleirien ulko-ohjelmaa, joskin osallistujat käyttivät yleensä suurimman osan vapaa-ajastaan tietokonepelejä pelaten.[45]
Jyrki Kasvi, MikroBitin pitkäaikainen avustaja, on maininnut törmänneensä moniin entisiin bittileiriläisiin suomalaisten IT-yritysten johdossa.[41]
MikroBitissä on julkaistu myös aprillipiloja. Vuoden 1989 aprillipila-artikkelin aiheena oli tietokonepelimaailman mullistava elitentappaja. Pilassa esiintyi kuvitteellinen peli Illuminatus, jonka oli suunnitellut yhtälailla kuvitteellinen "Jürgen Sternreise" (englanniksi jotakuinkin John Star Trek).[46] Todellisuudessa Illuminatuksen ja siitä kertoneen jutun oli laatinut pääasiassa Niko Nirvi. Grafiikat oli toteuttanut Petri Teittinen Deluxe Paint II:lla. Lehti raportoi, että monet lukijat uskoivat Illuminatuksen olleen totta.[46] Myöhemmin suomalaisen demoryhmän Future Crew'n jäsenet ryhtyivät tekemään peliä tuon artikkelin innoittamina, mutta projekti jäi heiltä kesken.[47] Skrolli-lehti toteutti sittemmin Illuminatuksesta pelattavan demon, joka julkaistiin Skrollin virtuaalisella kansilevykkeellä.[48][49][50]
|