Lukoil | |
---|---|
![]() |
|
Yritysmuoto | PAO |
Osake |
MCX: LKOH NASDAQ: LUKOY LSE: LKOD FWB: LUK |
ISIN | RU0009024277, US6778621044 |
Perustettu | 1991 |
Toimitusjohtaja | - |
Kotipaikka | Moskova, Venäjä |
Toimiala | öljy, kaasu, sähköntuotanto |
Liikevaihto |
![]() |
Liikevoitto |
![]() |
Nettotulos |
![]() |
Henkilöstö |
![]() |
Kotisivu |
www |
PAO Lukoil (ven. ПАО «Лукойл») on venäläinen öljy-yhtiö. Se on Venäjän suurimpia yrityksiä ja maailman suurimpia yksityisiä öljy-yhtiöitä. Lukoilin merkittävänä omistajana on oligarkki Vagit Alekperov, joka yksityisti osan itselleen vuonna 1993.
Talousjulkaisu Forbesin kevään 2012 listauksessa yhtiö luokiteltiin Venäjän toiseksi ja maailman 68:nneksi suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yhtiöksi.[3] Vuoden 2014 listauksessa yhtiön sijoitus oli pudonnut: se oli tällöin Venäjän 4:nneksi suurin ja maailman 83:nneksi suurin julkisesti noteerattu yhtiö.[4]
Lukoil muodostui vuonna 1991, kun Hanti-Mansian kaupunkien mukaan nimetyt pienemmät öljy-yhtiöt Langepasneftegas, Uraineneftegaz ja Kogalymneftegaz yhdistyivät (näistä nimi LUKoil). Kahden vuoden kuluttua tämä valtionyhtiö yksityistettiin. Lukoilin silloinen toimiva johto, Vagit Alekperovin säestyksellä, yksityisti itselleen merkittävän osuuden.[5] Operaation yhtenä avustajana toimi toinen oligarkki Nikolai Tsvetkov.[6]
Alekperov oli Lukoilin pääjohtaja sen perustamisesta huhtikuuhun 2022 asti, jolloin ilmoitettiin hänen erostaan syytä ilmoittamatta. Taustalla oli, että Lukoil oli maaliskuussa 2022 vaatinut Venäjän sotatoimien lopettamista Ukrainassa.[7] Yrityksen hallituksen puheenjohtajana toiminut Ravil Maganov kuoli 1. syyskuuta 2022 epäselvissä oloissa. Hän putosi tai hänet pudotettiin Moskovan TsKB-sairaalan ikkunasta.[8] Lukoilin ilmoituksen mukaan hän kuoli sairauteen. Venäjän tutkintakomitean mukaan kuolema oli itsemurha, mutta julkisessa keskustelussa on ihmetelty sitä, että tämä oli seitsemäs Venäjän energia-alan johtajan hämärä kuolema Venäjällä vuoden 2022 aikana.[9] Maganovia tehtävässä seurannut Vladimir Nekrasov kuoli 2023.[10]
Lukoililla on öljyntuotantoa Venäjän ohella muun muassa Azerbaidžanissa, Egyptissä, Kazakstanissa ja Uzbekistanissa. Yhtiö osallistuu öljynetsintään ja selvittelee tai valmistelee tuotantoa muun muassa Egyptissä, Ghanassa, Irakissa, Kolumbiassa, Norsunluurannikolla, Romaniassa, Saudi-Arabiassa, Sierra Leonessa, Venezuelassa, Vietnamissa.[11]
Yhtiön jalostamot ja muut petrokemian teollisuuslaitokset sijaitsevat Venäjän ohella muun muassa Bulgariassa, Hollannissa, Italiassa, Romaniassa ja Ukrainassa.[11]
Lukoililla oli vuoden 2011 vuosikertomuksen mukaan huoltoasemia useissa Euroopan maissa, kuten Venäjällä, Baltian maissa, Belgiassa, Italiassa, Luxemburgissa, Moldovassa, Montenegrossa, Puolassa, Romaniassa, Serbiassa, Slovakiassa, Tšekissä, Turkissa, Valko-Venäjällä ja Unkarissa.[11] Huoltoasemat kulkevat pääsääntöisesti Lukoil-tuotemerkin alla. Vielä vuoden 2014 alussa yhtiöllä oli huoltoasemaverkosto myös Ukrainassa, mutta se jouduttiin myymään ainakin nimellisesti pois Venäjän Ukrainan sotatoimien ja Boikotoi venäläisiä tuotteita! -kampanjan seurauksena romahtaneen myynnin tuloksena.[12]
Lukoil hankki itselleen huoltamoketjun Suomesta vuonna 2005 ostamalla Teboilin koko osakekannan.[13]
Yhdysvalloissa Lukoil osti vuonna 2011 yhdysvaltalaiselle Getty Oilille kuuluvan käyttöomaisuuden ja aloitti näin huoltamotoimintansa Yhdysvalloissa. Amerikkalainen ConocoPhillips osti vuonna 2004 Venäjän valtiolle kuuluneen 7,6 % osuuden Lukoilista ja allekirjoitti sopimuksen, jonka mukaan ostajan osuus Lukoilista voi edelleen nousta 20 %:iin.lähde?
|
|