Don Henley | |
---|---|
![]() Don Henley esiintymässä vuonna 2008. |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 22. heinäkuuta 1947 Gilmer, Texas, Yhdysvallat |
Ammatti | muusikko |
Muusikko | |
Laulukielet | englanti |
Aktiivisena | 1970- |
Tyylilajit | rock, hard rock, folk rock, country rock, blues rock |
Soittimet | rummut, lyömäsoittimet, kitara, koskettimet, laulu |
Yhtyeet | Eagles |
Levy-yhtiöt | Asylum Records, Geffen Records, Warner Brothers Records |
Aiheesta muualla | |
www.donhenley.com | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]
|
Donald Hugh "Don" Henley (s. 22. heinäkuuta 1947 Gilmer, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja laulaja-lauluntekijä joka tunnetaan parhaiten rockmusiikkia esittävän Eagles-yhtyeen rumpalina ja laulajana. Henley on vaikuttanut Eaglesissa yhtyeen koko uran ajan ja hän on yksi yhtyeen perustajista.
Henley perusti Eaglesin vuonna 1971 yhdessä kitaristi-laulaja Glenn Freyn, basisti Randy Meisnerin ja kitaristi Bernie Leadonin kanssa ja yhtye julkaisi ensilevynsä Eagles vuonna 1972. Yhtye hajosi kuuden studioalbumin jälkeen vuonna 1980 syviin erimielisyyksiin. Henley esiintyi 1980-luvun ajan sooloartistina ja julkaisi kolme sooloalbumia. Eagles palasi yhteen vuonna 1994 ja sittemmin hän on julkaissut kaksi sooloalbumia, kaksi kokoelma-albumia konsertti-DVD:n. Hän menestyi soolourallaan Eaglesissa vaikuttaneista muusikoista parhaiten.[1]
Henleyn tunnetuimpia Eaglesissa tulkitsemia kappaleita ovat muun muassa hänen yhtyeelle kirjoittamansa hittikappaleet "Hotel California", "Desperado", "Life in the Fast Lane", "One of These Nights", "Witchy Woman", "Best of My Love" ja "The Long Run". Hänen soolouransa tunnetuimpia kappaleita ovat "Dirty Laundry",[2] "The Boys of Summer",[3] "All She Wants to Do is Dance",[3] "The Heart of the Matter",[4] "The Last Worthless Evening",[4] "Sunset Grill",[3] "Not Enough Love in the World",[3] "New York Minute"[4] ja "The End of the Innocence".[4] Henley on soolotuotannollaan voittanut kaksi Grammy- ja viisi MTV Video Music Award-palkintoa, ja hänen soolotuotantoaan on kansainvälisesti myyty yli kymmenen miljoonaa kappaletta. Suomalaisen Radio Aallon "365 maailman parasta biisiä"-äänestyksessä Henleyn kappale "The Boys of Summer" ylsi sijalle 344.[5]
Vuonna 2008 musiikkilehti Rolling Stonen julkaisemassa "100 Greatest Singers"-äänestyksessä Henley äänestettiin sijalle 87.[6] Vuonna 2012 Celebrity Networt-verkkosivuston laatimassa listassa Henley listattiin maailman rikkaimpien rumpaleiden listalla neljännelle sijalle 200 miljoonan dollarin ansioillaan,[7] ja hänen edelleen ylsivät ainoastaan Nirvana-yhtyeessä vaikuttanut Dave Grohl, muun muassa Genesis-yhtyeessä soittanut Phil Collins ja listan kärkipaikalle noussut, The Beatlesissa kuuluisuuteen noussut Ringo Starr.[8]2015 hän oli noussut listalla kolmanneksi.
US Adult Contemporary | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|
1981 | "Leather And Lace" (Stevie Nicksin kanssa) | #6 | - | - | - | Bella Donna (Stevie Nicks album) |
1982 | "Johnny Can't Read" | #42 | - | #29 | - | I Can't Stand Still |
"Dirty Laundry" | #3 | - | #1 | #59 | I Can't Stand Still | |
1983 | "I Can't Stand Still" | #48 | - | - | - | I Can't Stand Still |
1984 | "The Boys Of Summer" | #5 | - | #1 | #12 | Building The Perfect Beast |
1985 | "All She Wants to Do Is Dance" | #9 | - | #1 | - | Building The Perfect Beast |
"Not Enough Love in the World" | #34 | #6 | #17 | - | Building The Perfect Beast | |
"Sunset Grill" | #22 | #18 | #7 | - | Building The Perfect Beast | |
1989 | The End of the Innocence" | #8 | #2 | #1 | #48 | The End Of The Innocence |
"The Last Worthless Evening" | #21 | #5 | #4 | - | The End Of The Innocence | |
1990 | "The Heart of the Matter" | #21 | #3 | #2 | - | The End Of The Innocence |
"How Bad Do You Want It?" | #48 | - | #8 | - | The End Of The Innocence | |
New York Minute" | #48 | #5 | #24 | #97 | The End Of The Innocence | |
2000 | "Taking You Home" | #58 | #1 | - | - | Inside Job |
2002 | "It's So Easy" (Sheryl Crown kanssa) | - | - | - | - | C'mon C'mon (Sheryl Crow album) |
|