Arthur Kornberg | |
---|---|
![]() |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 3. maaliskuuta 1918 |
Kuollut | 26. lokakuuta 2007 (89 vuotta) |
Koulutus ja ura | |
Väitöstyön ohjaaja | Severo Ochoa ja Carl Ferdinand Cori |
Tutkimusalue | Biokemia |
Palkinnot |
![]() |
Arthur Kornberg (3. maaliskuuta 1918 – 26. lokakuuta 2007) oli yhdysvaltalainen biokemisti.[1] Hän sai vuonna 1959 yhdessä Severo Ochoan kanssa Nobelin lääketieteen palkinnon tutkimuksistaan DNA-synteesin alalla.[2]
Kornberg syntyi New Yorkissa, johon hänen vanhempansa Joseph ja Lena olivat muuttaneet Galitsiasta. Hän opiskeli ensin Abraham Lincoln High Schoolissa[3] ja sitten City Collegessa, josta hän valmistui vuonna 1937, sekä Rochesterin yliopistossa, josta hän sai lääketieteen tohtorin arvon vuonna 1941.[2]
Kornbergilla oli kohonnut veren bilirubiinitaso[3] eli Gilbertin oireyhtymä, joka aiheuttaa lievää keltaisuutta iholla. Lääkäriksi opiskellessaan hän teki opiskelutovereidensa parissa tutkimuksen vaivan yleisyydestä, ja tulokset julkaistiin hänen ensimmäisessä julkaisussaan 1942.[4]
Tärkein Kornbergiin kohdistetuista huomionosoituksista oli vuoden 1959 Nobel, mutta hän voitti lisäksi muun muassa National Medal of Sciencen 1979[2] ja oli Kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1957[1]. Hän teki aktiivisesti töitä Stanfordin yliopistossa vuosikymmenten ajan[4]. Hän oli Royal Societyn ulkomaalaisjäsen[1].
Kornberg oli vuosina 1943–1986 naimisissa Sylvy Ruth Levyn ja vuosina 1988–1995 Charlene Walsh Leveringin kanssa. Molempien avioliittojen päätyttyä puolison kuolemaan Kornberg meni joulukuussa 1998 jälleen naimisiin Carolyn Dixonin kanssa.[2] Kornberg eli 89-vuotiaaksi.[1]
Kornbergin poika Roger Kornberg sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2006.[4]
|