Raharinglus on rahaliste vahendite pidev ringlus majanduses. See on protsess, mille keskmes on raha jätkusuutlik liikumine.[1] Ringluses on sularaha, ülekanderaha ja väärtpaberid. Ringluses oleva raha hulk sõltub majanduse olukorrast, ringluskiirusest ja kaupade hindadest.[2] Iga riigi pank reguleerib oma raharinglust iseseisvalt.
Raharinglus koosneb juhuslikest ostudest ja müümistest, mis toimuvad samal ajal. Müüja esindab kaupa ja ostja raha ning kaupa ostes toimub juba üks raharingluse etapp.[3]
Raha on põhiline osa raharinglusest. Raha olemasolu alus on ühiskondlik kokkulepe millegi kasutamiseks vahetusvahendina. See kokkulepe võib olla kas otsene või kaudne, vabatahtlik või sunduslik. Raha väärtus võib muutuda inflatsiooni ja deflatsiooni tõttu.[4]
Raharinglus sai alguse Ameerikast, kus hakati esimest korda väljastama võlakirju.[5]
1990. aastal ületas maailmas ringluses olev rahahulk ühe triljoni USA dollari künnise.
2002. aastal oli ringluses olev rahahulk kasvanud kahe triljonini ja 2008. aastaks nelja triljoni USA dollarini.[6]
Eestis on olnud ringluses erinevad valuutad, nagu näiteks Eesti mark ja Eesti kroon. Praegu ringleb Eestis peamiselt euro.
Eesti Vabariigis korraldab raharinglust Eesti Pank, kes seisab koos Euroopa Keskpanga ja teiste liikmesriikide pankadega euro vääringu stabiilsuse eest.
((netiviide))
: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)