Pritsikuur (ka pritsukuur) on 20. sajandi esimeses pooles levinud hoonetüüp. Hoonet kasutasid vabatahtlikud tuletõrjujad (pritsimehed, ka pritsumehed) tuletõrjevahendite hoidmiseks.[1]
Eesti Vabaõhumuuseumis asuva Orgmetsa pritsikuuri sarnaseid keskmise suurusega pritsikuure ehitati suurematesse küladesse 1920.–1930. aastatel. Pritsikuuride tornides kuivatati tuletõrjevoolikuid. Tulekahjust teavitamiseks kasutatav häirekell asus kas tornis või kuuri seinal.[2]
Pritsikuure kasutanud vabatahtlikel tuletõrjeseltsidel oli oluline osa kanda ka piirkonna seltsielus. Seltside juures tegutsesid puhkpilliorkestrid, seal korraldati pidusid, kontserte ja loteriisid. Seltside naisliikmete ülesannete sekka kuulusid puhveti pidamine ning eeskava ja loterii korraldamine.[2]