Zaanstad | |
---|---|
Zdymadlo v Zaandamu - vodní městská brána | |
Poloha | |
Souřadnice | 52°28′11″ s. š., 4°46′36″ v. d. |
Nadmořská výška | 1 až 2 m n. m. |
Časové pásmo | UTC+01:00 |
Stát | ![]() |
provincie | Severní Holandsko |
obec | Zaandam |
![]() | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 83,24 km² |
Počet obyvatel | 157 013 (2021) |
Hustota zalidnění | 1 886,3 obyv./km² |
Správa | |
Starosta | Jan Hamming |
Vznik | 1974 |
Oficiální web | www |
Telefonní předvolba | 075 |
PSČ | 501–1509, 1521, 1525, 1541, 1544, 1551, 1561–1562, 1566–1567 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Zaanstad je město v Nizozemsku v provincii Noord-Holland (Severní Holandsko), ležící 6 kilometrů severně od Amsterdamu. Bylo vytvořeno administrativně od roku 1974 spojením sedmi obcí na kanálech podél řeky Zaan: jsou to Zaandam, Krommenie, Assendelft, Koog aan de Zaan, Westzaan, Wormerveer a Zaandijk. Rozlohou a počtem obyvatel se tak stalo po Amsterdamu a Haarlemu třetím největším městem v provincii. K 1. lednu 2021 zde žilo 157 013 obyvatel.[1].
Souměstí je známé svou sítí kanálů a tradičními větrnými mlýny.
První fríské osídlení bylo v této oblasti doloženo již k roku 1150. Byly to až do raného novověku rybářské a zemědělské osady. Postupně přibýval říční i námořní obchod. K roku 1630 zde stálo 53 větrných mlýnů, které zpracovávaly úrodu a fungovaly také jako pily na dřevo z celé oblasti i z Německa. Centrem bylo město Zaandam, důležitý obchodní přístav, v němž se lodě také stavěly. Každá z obcí měla od 19̟. století svou vlastní správu i svůj kostel, protestantský nebo luteránský.
V posledním půlstoletí město přitahuje zejména turisty. Nová výstavba na grachtech se skládá převážně z dřevěných pestobarevně lakovaných retro-domů, které slouží jako hotely nebo penziony.
V letech 1697-1698 město Zandaam na své cestě po Evropě navštívil inkognito car Petr I. Veliký. Podle tradované historky se k němu představitelé města nechovali pohostinsky, takže se musel ubytovat mimo město a nuzně. Gaetano Donizetti složil na toto téma komickou operu Il borgomastro di Saardam (Starosta ze Zaandamu) a v roce 1837 týž námět použil libretista a skladatel Albert Lortzing, který svou komickou operu nazval Car a tesař, dva Petrové. Podruhé car přijel oficiálně a bydlel v královském domě, který později patřil nizozemskému králi Vilémovi I. a Anně Pavlovně.