Důstojný (Venerabilis) Thiddag | |
---|---|
3. biskup pražský | |
![]() Thiddag (B. Paprockiː Diadochos id est svccessio, 1602) | |
Církev | římskokatolická |
Provincie | mohučská |
Diecéze | pražská |
Sídlo | Praha |
Období služby | 998–1017 |
Předchůdce | Svatý Vojtěch |
Nástupce | Ekkard |
Svěcení | |
Biskupské svěcení | 7. července 998 světitel Willigis |
Osobní údaje | |
Datum narození | 10. století |
Datum úmrtí | 10. června 1017 |
Místo úmrtí | Praha, ![]() |
Povolání | mnich, katolický kněz, lékař a katolický biskup |
![]() ![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Thiddag (Thiadag, Thegdag, Deodatus, Bohdal, † 11. června 1017 v Praze) byl třetím pražským biskupem.
Původně byl mnichem v Korbejském opatství, kde studoval lékařství. Do Prahy přišel pravděpodobně roku 995. Po několikaletém pobytu vyléčil knížete Boleslava II. Pobožného.
Na příkaz římskoněmeckého císaře Oty III. se Thiddag stal pražským biskupem. Jeho předchůdcem v tomto úřadě měl být mnich Strachkvas (Kristián), syn českého knížete Boleslava I. a údajný autor Křišťanovy legendy, který však během svého svěcení dostal zřejmě epileptický záchvat.[pozn. 1] Na biskupa byl Thiddag vysvěcen 7. července 998 rukou arcibiskupa mohučského.
Během jeho funkčního období roku 999 byl založen mužský benediktinský klášter Ostrov poblíž Davle, jeden z nejstarších na českém území. Po smrti Boleslava II. čelil Thiddag omezování vlivu pražského biskupství, o které usiloval Ota III., a byl také svědkem všeobecného úpadku kvůli rozkolu tří Boleslavových synů.
Předchůdce: (Strachkvas/Kristián), Svatý Vojtěch |
![]() |
3. biskup pražský 998–1017 |
![]() |
Nástupce: Ekkard |