Solfatara (z latinského sulpha – síra a terra – země) je typem fumaroly. Stejně jako ona je projevem sopečné činnosti, puklinou v zemi, z níž unikají páry. Hlavními složkami těchto par jsou vodní pára a oxid uhličitý. Od fumarolových se solfatarové páry liší zejména podstatně vyššími obsahy sulfanu a elementární síry.
Oxidací sirovodíku kyslíkem vzniká oxid siřičitý, který je vodou rozpouštěn na kyselinu siřičitou. Ta okyseluje půdu okolo a spolu s horkou vodou způsobuje rozklad minerálních složek. Prostřednictvím tohoto rozkladu a pomocí kondenzace vodní páry vznikají často celé sírové homole nebo bahnová jezírka.
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Solfatare na německé Wikipedii.