Slatinice | |
---|---|
Rekultivovaný prostor bývalé obce Slatinice | |
Lokalita | |
Charakter | zaniklá obec |
Obec | Most |
Okres | Most |
Kraj | Ústecký kraj |
Stát | ![]() |
Zeměpisné souřadnice | 50°29′13″ s. š., 13°35′42″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 0 (2011)[1] |
Počet domů | 0 (2011)[1] |
![]() ![]() Slatinice | |
Další údaje | |
Kód k. ú. | 616559 |
Zaniklé obce.cz | 269 |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Slatinice (německy Deutsch Schladnig či Deutsch Zlatnik) je název zaniklé obce v okrese Most v Ústeckém kraji. Nacházela se necelé 4 km jihozápadním směrem od centra dnešního města Mostu. Obec byla zbořena v letech 1965–1968 kvůli těžbě hnědého uhlí. Dnes je jako katastrální území Slatinice u Mostu částí Mostu v jeho části Čepirohy.
Nejstarší tvar názvu Slatiníci byl odvozen z označení lidí, kteří se zabývali slatinou (rašelinou). V historických pramenech se jméno objevuje ve tvarech: Slatinicci (1227), Sletnik (1331), Zlatnycz (1352–1399), Slatenicz (okolo roku 1405), Slethnicz (1363), Slatienicz (1379), Slatinicz (1406), Slatienicz (1435), ve vsi Slatieniczy (1507), Deutsch Schlading a Zlatnicz (1787) a Teutsch-Zlatnik (1846).[2]
Nejstarší písemná zmínka o Slatinicích pochází z roku 1227, kdy Kojata IV. Hrabišic odkázal ve své závěti Slatinice jistému Dětřichovi. V roce 1312 prodal mostecký měšťan Jan z Werberku svůj podíl ve Slatinicích zderazskému klášteru v Praze. Klášter prodal Slatinice v roce 1456 Janu Hochhauserovi z Hochhausu. V roce 1511 koupilo ves bratrstvo Nejsvětějšího Těla Kristova v Mostě, které bylo majitelem obce a zdejšího statku do roku 1783. Následně se vystřídalo několik majitelů, až v roce 1811 získal Slatinice rod z Ottlilienfeldu, který je vlastnil do roku 1848. Poté se Slatinice staly samostatnou obcí v okrese Most.
Slatinice byly farní obcí již před rokem 1278. Původní kostel se nedochoval. Pravděpodobně byl zničen za husitských válek. V roce 1455 byl v obci postaven nový dřevěný kostel. V letech 1732–1743 byl vystavěn barokní kostel svatého Šimona a Judy.[3]
Obec zanikla v letech 1965–1968 vinou postupu těžby uhlí a její katastrální území bylo připojeno k obci Bylany. V současnosti je již území částečně rekultivováno.
Při sčítání lidu v roce 1921 ve vsi žilo 293 obyvatel (z toho 137 mužů), z nichž bylo 32 Čechoslováků, 248 Němců, osm Židů a pět cizinců. Kromě osmi židů a čtrnácti lidí bez vyznání se hlásili k římskokatolické církvi.[4] Podle sčítání lidu z roku 1930 měla vesnice 306 obyvatel: 34 Čechoslováků a 272 Němců. Až na pět židů a čtrnáct lidí bez vyznání byli římskými katolíky.[5]
1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1930 | 1950 | 1961 | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Obyvatelé | 230 | 232 | 235 | 244 | 279 | 293 | 306 | 248 | 174 |
Domy | 33 | 33 | 33 | 42 | 44 | 44 | 51 | 47 | 38 |
Statutární město Most | |
---|---|
Starý Most (k. ú. Most I, Konobrže, Kopisty, Pařidla, Střimice) • Most (část k. ú. Most II, část k. ú. Hořany) • Čepirohy (k. ú. Čepirohy, Slatinice u Mostu, část k. ú. Hořany) • Komořany (k. ú. Komořany u Mostu, Třebušice, Ervěnice, Dřínov u Komořan) • Rudolice (k. ú. Rudolice nad Bílinou) • Souš (k. ú. Souš, část k. ú. Most II) • Velebudice (k. ú. Velebudice, Skyřice) • Vtelno (k. ú. Vtelno) |