Siegfried Selberherr | |
---|---|
![]() Siegfried Selberherr (21. února 2015) | |
Narození | 3. srpna 1955 (69 let) Klosterneuburg |
Alma mater | Technická univerzita Vídeň (do 1981) |
Pracoviště | Technická univerzita Vídeň (od 1988) |
Obor | mikroelektronika |
Ocenění | IEEE Fellow (1993) medaile Wilhelma Exnera (1994) Cena Erwina Schrödingera (2001) IEEE Cledo Brunetti Award (2018) velká čestná dekorace Čestného odznaku za zásluhy o Rakouskou republiku |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Siegfried Selberherr (* 3. srpna 1955 Klosterneuburg) je rakouský vědec v oboru mikroelektroniky. V současné době je profesorem Ústavu mikroelektroniky na Technické univerzitě ve Vídni (TU Wien).[1] Jeho primárním výzkumným zájmem je modelování a simulace fyzikálních jevů v oboru mikroelektroniky.
Siegfried Selberherr vystudoval elektrotechniku na Technické univerzitě ve Vídni, kde v roce 1978 získal inženýrský titul, v roce 1981 doktorát v oboru technických věd, a kde mu v roce 1984 byl přidělen titul docenta. Po své habilitaci byl nějakou dobu hostujícím výzkumníkem v Bellových laboratořích. Od roku 1988 je Siegfried Selberherr profesorem softwarových technologií v oboru mikroelektronických systémů na Technické univerzitě ve Vídni.
Mezi lety 1996 a 2020 byl prof. Selberherr uznávaným lektorem společnosti IEEE Electron Devices Society. Po mnoho let byl prof. Selberherr vedoucím Ústavu mikroelektroniky na Technické univerzitě ve Vídni (nyní[kdy?] tento ústav vede jeho mladší kolega Tibor Grasser). V letech 1998–2005 působil jako děkan Fakulty elektrotechniky a informačních technologií.[2] Mezi lety 2001 a 2018 byl prof. Selberherr členem dozorčí rady společnosti ams AG a od roku 2018 působí jako její vědecký poradce. Od roku 2004 je také členem poradní rady Interuniverzitního oddělení agrobiotechnologie (IFA-Tulln).
Ve své vědecké kariéře prof. Selberherr a jeho výzkumný tým doposud publikovali více než 400 příspěvků ve vědeckých časopisech a více než 1200 konferenčních příspěvků, z nichž více než 250 proběhlo na pozvané přednášce. Kromě toho vydal 3 knihy, redigoval více než 40 svazků a doposud mentoroval více než 100 disertačních prací.
Ve své výzkumné práci prof. Selberherr vyvinul simulátor pro „Metal-Oxide-Semiconductor“ zařízení (MINIMOS), ve kterém je implementován model mobility pro nosiče náboje, po něm pojmenovaný. Kromě toho dohlížel na řadu výzkumných projektů ve spolupráci se známými polovodičovými společnostmi a finančními agenturami, jako je Rakouský vědecký fond (FWF), Christian Doppler Research Association (CDG)[3] a Evropská rada pro výzkum (ERC).
(Výběr)
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Siegfried Selberherr na anglické Wikipedii.