Shenyang J-6 | |
---|---|
![]() Shenyang J-6 | |
Určení | proudový stíhací letoun |
Původ | Čína |
Výrobce | Shenyang Aircraft Corporation |
První let | 30. září 1959 |
Zařazeno | 1963 |
Vyřazeno | 2010 (PLAAF)[1] |
Uživatel | Letectvo Čínské lidové osvobozenecké armády Letectvo Korejské lidové armády Bangladéšské letectvo |
Výroba | 1958–1986 |
Vyvinuto z typu | MiG-19 |
Varianty | JJ-6 |
Další vývoj | Nanchang Q-5 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Shenyang J-6 (čínsky: 歼-6; označení pro export F-6; v kódu NATO: Farmer) vznikl jako čínská licenční výroba sovětského jednomístného stíhacího letounu 2. generace MiG-19.[2][3][4] Letoun vyráběla společnost Shenyang Aircraft Corporation (SAC) v letech 1958[5] až do roku 1986.[6] Nedostatečná kontrola kvality při výrobě draků a motoru vedla k odmítnutí první série čínským letectvem.[7] Ke snížené kvalitě výroby také mohlo přispět stažení sovětských odborníků.[8] Do služby začal být zařazován až roku 1963.[7] Čína později vyvinula dvoumístnou cvičnou variantu letounu, která nesla označení JJ-6. Na základě letounu J-6 vyvinula Čína bitevní letoun Nanchang Q-5 v kódu NATO Fantan pro útoky na pozemní cíle a přímou leteckou podporu.[4]
Roku 2013 se objevily zprávy, které naznačovaly, že PLAAF nechalo upravit staré stíhací letouny J-6 na bezpilotní letouny.[1][9] Z hlediska letecké techniky se nejedná o nic nového. Zkušenosti s přestavbou na bezpilotní letouny má například americké letectvo, které takto upravené letouny používalo a používá jako létající terče.[10] Spekuluje se, že letouny mají posloužit jako návnada, která by posloužila k detekci a následnému potlačení protivzdušné obrany. Případně mají posloužit k jejímu zahlcení.[1][11]
Technické údaje [15]
Výkony
Výzbroj