Edinburská královská společnost | |
---|---|
![]() | |
Zakladatel | Colin Maclaurin |
Vznik | 1783 |
Sídlo | Royal Society Of Edinburgh, 22-24 George Street, Edinburgh, Spojené království |
Souřadnice | 55°57′12,24″ s. š., 3°11′47,47″ z. d. |
Lídr | John M. Ball (od 2022) |
Oficiální web | www |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Royal Society of Edinburgh (česky Edinburská královská společnost) je skotská národní učená společnost neboli akademie pro podporu věd a umění. Jde o registrovanou charitativní a veřejně prospěšnou organizaci, která funguje na zcela nezávislém základě v rámci celého Skotska. Byla založena v roce 1783. V roce 2017 měla přes 1660 členů.[1]
Společnost pokrývá širší paletu oborů než Královská společnost v Londýně, a to včetně literatury a historie.[2][3] Jejími členy jsou lidé z nejrůznějších oborů – vědy a techniky, umění, humanitních a sociálních věd, lékařství, podnikání a veřejných služeb.
Počátkem 18. století existovala v Edinburghu celá řada intelektuálských klubů a společností (viz Skotské osvícenství). Mnohé z nich se věnovaly umění, vědě a medicíně. Nejprestižnější z nich byla Společnost pro zdokonalení lékařských znalostí (Society for the Improvement of Medical Knowledge), obecně známá jako Edinburská lékařská společnost (Medical Society of Edinburgh). Jejím spoluzakladatelem byl v roce 1731 matematik Colin Maclaurin.
Maclaurinovi se nelíbila příliš specializovaná povaha lékařské společnosti,[4] a proto se z ní v roce 1737 vydělila nová, všestrannější Edinburská společnost pro zdokonalení umění, věd a především přírodovědeckých znalostí (Edinburgh Society for Improving Arts and Sciences and particularly Natural Knowledge). Z Edinburské lékařské společnosti se pak stala Královská lékařská společnost (Royal Medical Society).
Poněkud těžkopádné jméno společnosti bylo následujícího roku změněno na Edinburskou filozofickou společnost (Edinburgh Philosophical Society). S pomocí profesorů Edinburské univerzity, jako byli Joseph Black, William Cullen a John Walker, se tato společnost v roce 1783 přeměnila na Edinburskou královskou společnost (Royal Society of Edinburgh) a roku 1788 vydala první svazek svého nového časopisu Pojednání Edinburské královské společnosti (Transactions of the Royal Society of Edinburgh).[5]
Jak se blížil konec století, přijali mladší členové královské společnosti, jako byl například geolog James Hall, Lavoisierovo nové názvosloví a rozdělili se podle praktických a teoretických cílů společnosti. Tak byla založena paralelní Werneriánská společnost, celým jménem Werneriánská přírodopisná společnost (Wernerian Natural History Society), která působila v letech 1808–1858 a zaměřovala se více na přírodopis a vědecký výzkum, jenž by mohl být využit k vylepšení slabé skotské zemědělské a průmyslové základny. Pod vedením profesora Roberta Jamesona založili Werneriáni napřed Paměti Werneriánské přírodopisné společnosti (Memoirs of the Wernerian Natural History Society, 1808–1821) a poté, v roce 1822, Edinburský filozofický časopis (Edinburgh Philosophical Journal), čímž rozšířili stávající záběr Pojednání Edinburské královské společnosti. V prvních čtyřech desetiletích 19. století tak členové Edinburské královské společnosti publikovali vynikající články ve dvou různých časopisech. V 50. letech 19. století se členové společnosti opětovně sjednotili v jediném časopisu.
V 19. století bylo členy společnosti mnoho vědců, jejichž myšlenky položily základy moderních věd. Od 20. století společnost funguje nejen jako centrum pro výborné skotské vědce, ale i pro umění a humanitní aktivity. Existuje dodnes a podporuje originální výzkum ve Skotsku.
V únoru 2014 bylo oznámeno, že se první ženou-prezidentkou Edinburské královské společnosti stala Jocelyn Bellová Burnellová.[6]
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Royal Society of Edinburgh na anglické Wikipedii.