Otl Aicher | |
---|---|
![]() Otl Aicher (1959) | |
Rodné jméno | Otto Aicher |
Narození | 13. května 1922 Ulm |
Úmrtí | 1. září 1991 (ve věku 69 let) Günzburg |
Příčina úmrtí | silniční dopravní nehoda |
Alma mater | Akademie výtvarných umění v Mnichově |
Povolání | designér, grafický designér, sochař, typograf a vysokoškolský učitel |
Choť | Inge Aicher-Schollová |
Děti | Julian Aicher Manuel Aicher Florian Aicher Pia Aicher |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Otto „Otl“ Aicher (13. května 1922 Ulm – 1. září 1991 Günzburg) byl německý grafický designér, typograf, zakladatel ulmské školy designu a autor piktogramů pro Letní olympijské hry 1972 v Mnichově.
Narodil se v roce 1922 v ulmské městské části Söflingen.[1] Odmítl vstoupit do Hitlerjugend, kvůli čemuž nebyl nejprve připuštěn k Abitur, německé obdobě maturity. Za protistátní činnost byl krátce zadržen Gestapem. V září 1941 byl odveden na frontu. Byl aktivním členem Bílé růže a blízkým přítelem sourozenců Schollových, se kterými vedl filozofické debaty a vyměňoval si eseje.[2] Před koncem války v roce 1945 dezertoval. S nejstarší sestrou popravených Sophie a Hanse Inge (1917–1998) se v roce 1952 oženil, pár měl spolu pět dětí. Aicher zemřel 1. září 1991 v nemocnici v Günzburgu na následky dopravní nehody.[1]
Po válce studoval sochařství a začal se aktivně zajímat o budoucí liberální směřování německé společnosti, k čemuž měl sloužit mimo jiné kvalitní funkcionální design všedních věcí bez patosu.[3] V roce 1948 si založil vlastní grafické studio v Ulmu a podílel se na novém firemním stylu společnosti Braun.[4] S Inge a Maxem Billem založil v Ulmu v roce 1953 vysokou školu designu Hochschule für Gestaltung Ulm, která byla považována za duchovního pokračovatele Bauhausu a jejíž fungování a filozofie vycházely z jejich demokratického pohledu na svět.[3]
Aicher byl zodpovědný za vizuální styl Letních olympijských her 1972 v Mnichově a dbal na to, aby druhé německé hry nijak neodkazovaly na monumentálnost těch v roce 1936. Krajinným architektem her byl jeho přítel Günther Grzimek. Aicher pro hry vytvořil sadu piktogramů, vycházející z piktogramů z Tokia před osmi lety, která zobecněla.[3] Je rovněž autorem identity Lufthansy a v roce 1988 vydal písmo Rotis, pojmenované po vesnici, ve které od roku 1972 žil. Aicher navrhl busty sourozenců Schollových vystavené v Ulmu.[1]