Obolos nebo obolus byla ve starověkém Řecku drobná stříbrná mince o váze kolem 0,5 g; v klasické době Athén se obolos dělil na osm chalkoi (měďáků) a šest obolů mělo hodnotu jedné drachmy. Razily se také mince o dvojnásobné (didrachma), čtyřnásobné (tetradrachma) a desetinásobné (dekadrachma) váze i hodnotě.
Řecké slovo obolos znamená jehlu nebo rožeň a původní oboly měly možná tvar kovových tyček nebo roubíků. Ve Spartě se prý tento tvar zachoval až do klasické doby. Obolos se v Řecku dával zemřelým pod jazyk, aby mohli v podsvětí zaplatit za převoz přes řeku Acherón a aby jejich duše nemusely podsvětím bloudit. Ve starověkém Římě se název přizpůsobil latinské koncovce a mince se jmenovala obolus.
V novověkém užití znamená obolus drobné peníze, malou částku nebo příspěvek.
V tomto článku byly použity překlady textů z článků Obolus na anglické Wikipedii a Obolus na německé Wikipedii.