Namangan Namangan/Наманган | |
---|---|
Pravoslavný chrám Archanděla Michaela v Namanganu | |
Poloha | |
Souřadnice | 40°58′ s. š., 71°34′ v. d. |
Nadmořská výška | 476 m n. m. |
Časové pásmo | UTC+05:00 |
Stát | ![]() |
vilájet | Namangan |
![]() ![]() Namangan | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 145 km² |
Počet obyvatel | 597 400 (2017) |
Hustota zalidnění | 4 120 obyv./km² |
Správa | |
Starosta | Šaukat Abdurazakov |
Vznik | 1610 |
Oficiální web | namangan |
PSČ | 716 000 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Namangan (azbukou Наманган) je město v Uzbekistánu. Nachází se ve Ferganském údolí 200 km jihovýchodně od Taškentu na soutoku řek Naryn a Karadarja a je správním centrem Namanganského vilájetu. Je druhým největším městem v zemi – žije v něm okolo 600 000 obyvatel, z toho 95 % tvoří Uzbeci.
O zdejším osídlení se zmiňuje ve svých pamětech již císař Bábur. Město bylo založeno v roce 1610, jeho název pochází z perského výrazu namak kan (solný důl). V roce 1876 bylo připojeno k ruskému impériu a stalo se střediskem bavlnářského a potravinářského průmyslu, jeho význam vzrostl za druhé světové války, kdy sem byla evakuována řada podniků a vědeckých institucí, v roce 1942 byla založena Namanganská státní univerzita. V okolí se těží ropa, křišťál, měď a antimon.[1] Počet obyvatel se zvedl z 80 000 v roce 1939 na více než půl milionu ve 21. století. Namangan má mezinárodní letiště a od roku 1912 odsud vede železnice do Kokandu.
Město je známé jako náboženské středisko muslimů s významnou madrasou Mulla Kyrgyz.[2] Pocházel odsud džihádista Džuma Namangani (1968–2001).
V roce 1926 bylo město zasaženo ničivým zemětřesením.
Místní fotbalový klub Navbahor Namangan je účastníkem nejvyšší soutěže v Uzbekistánu, kterou v roce 1996 vyhrál.