Miranda de Ebro | |
---|---|
Poloha | |
Souřadnice | 42°41′ s. š., 2°56′ z. d. |
Nadmořská výška | 471 m n. m. |
Časové pásmo | UTC+01:00 |
Stát | ![]() |
Autonomní společenství | Kastilie a León |
Provincie | Burgos |
Comarca | Valle del Ebro |
![]() ![]() Miranda de Ebro | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 101,3 km² |
Počet obyvatel | 35 639 (2023)[1] |
Hustota zalidnění | 351,7 obyv./km² |
Správa | |
Starosta | Aitana Hernando (od 2015) |
Oficiální web | www |
PSČ | 09200 |
Označení vozidel | BU |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Miranda de Ebro je město ve Španělsku. Žije v něm přibližně 36 tisíc[1] obyvatel. Leží na řece Ebro 80 km severovýchodně od Burgosu. Administrativně náleží k provincii Burgos v autonomním společenství Kastilie a León. Město je železničním uzlem a centrem chemického průmyslu.
Lokalita byla osídlena již v době železné, byly zde nalezeny pozůstatky starověkého města Deobriga. Poprvé je sídlo zmíněno v Albeldské kronice z roku 757. Od roku 1076 bylo součástí Kastilského království. V roce 1358 zde byl založen hrad. V roce 1862 Miranda získala železniční spojení s Madridem a začal se rozvíjet průmysl. V roce 1907 byla udělena městská práva.[2] V době občanské války zde vznikl koncentrační tábor, kde byli za druhé světové války vězněni uprchlíci z okupované Evropy, mezi nimi např. František Fajtl. Tábor byl uzavřen v roce 1947.[3]
Historické centrum města bylo zapsáno na seznam Bien de Interés Cultural. Významnými památkami jsou románský kostel svatého Ducha, most Karla III. z roku 1777 a neoklasicistní budova divadla Apolo podle projektu Fermína Alama. Hlavní městskou slavností je svátek Panny Marie z Altamiry 12. září. Miranda de Ebro má botanickou zahradu a velký park pojmenovaný po spisovateli Antoniu Machadovi. Populární místní kulinářskou specialitou je jelito (delgadilla) v rajské omáčce.[4]
Sídlí zde fotbalový klub CD Mirandés, jehož největším úspěchem byla účast v semifinále Copa del Rey v letech 2012 a 2020.[5]