Melk | |
---|---|
![]() Pohled na klášter, v pozadí město | |
Poloha | |
Souřadnice | 48°13′36″ s. š., 15°19′50″ v. d. |
Nadmořská výška | 213 m n. m. |
Stát | ![]() |
Spolková země | Dolní Rakousko |
Okres | Melk |
![]() ![]() Melk | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 25,7 km² |
Počet obyvatel | 5 529 (2018)[1] |
Hustota zalidnění | 215,1 obyv./km² |
Správa | |
Status | okresní město |
Oficiální web | www |
melk | |
Telefonní předvolba | 0 27 52 |
PSČ | 3390 |
Označení vozidel | ME |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Melk (česky Medlík[2]) je okresní město v Dolním Rakousku. Leží na řece Dunaj, na západní hranici údolí Wachau, v nadmořské výšce 213 m. Jeho dominantní stavbou je klášter Melk na návrší nad městem. Žije zde přibližně 5 500[1] obyvatel.
Město je poprvé zmíněno jako Medilica v roce 831 v souvislosti s donací Ludvíka II. Němce, slovo Medilica pochází ze slovanského jazyka (v jiných variantách je např. Magilicha, podobně jako Mödling/Medilihha, Mogilno či Mohelnice/Mogilnici). Melk učinil svým sídlem v roce 976 vévoda Leopold I. Babenberský. V roce 1089 předává Leopold II. Babenberský hrad benediktinům. Je přestavěn na klášter, jenž se stává známým díky své škole a knihovně. Ve spolupráci s humanisty vídeňské univerzity zde začala v 15. století tzv. Melcká reforma. Zlatá doba melckého kláštera je počátek 18. století, kdy opat Dietmayer nechal komplex barokně přestavět.
Melk leží na hlavní železniční trati Vídeň – Linec – Salcburk, na dálnici A1 Vídeň – Linec – Salcburk a má i dunajský říční přístav.
Vedet tudy i Dunajská cyklostezka, která je součástí evropské dálkové cyklotrasy Eurovelo 6.[3]
Vedle barokního, původně románského benediktinského kláštera, je ve městě řada dalších památek:
Oblast mezi Melkem a Ybbs an der Donau se označuje jako Nibelungengau a odkazuje k Písni o Níbelunzích. V oblasti se nachází několik míst, kde se odehrávají děje ze začátku druhého dílu eposu.[3]