Luigi Vanvitelli | |
---|---|
![]() | |
Narození | 12. května 1700 Neapol |
Úmrtí | 1. března 1773 (ve věku 72 let) Caserta |
Místo pohřbení | Church of San Francesco di Paola |
Povolání | malíř a architekt |
Děti | Carlo Vanvitelli |
Rodiče | Gaspar van Wittel[1] |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Luigi Vanvitelli (12. května 1700, Neapol – 1. března 1773, Caserta) byl italský malíř a architekt. Jeho synem byl Carlo Vanvitelli, také architekt.
Byl synem holandského malíře Gaspara van Wittela a Anny Laurenziniové. Studoval malbu u svého otce, ale po roce 1730 se věnoval architektuře. Pracoval na projektech v Římě, Perugii, Sieně, Loretu a Anconě. V roce 1751 dostal od Karla III. Španělského zakázku na novou královskou rezidenci – zámek Caserta. Projektoval i kostely, villy a obytné bloky. Byl členem komise pro stavební úpravy a dokončení Svatopetrské baziliky. V roce 1769 byl pozván jako konzultant k přestavbě milánského středověkého vévodského paláce, jeho návrhy však odmítl ministr Václav Antonín Kounic.[2]