Linkuva | |
---|---|
![]() | |
Poloha | |
Souřadnice | 56°5′ s. š., 23°58′ v. d. |
Nadmořská výška | 98 m n. m. |
Časové pásmo | východoevropský čas |
Stát | ![]() |
![]() ![]() Linkuva | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 3,3 km² |
Počet obyvatel | 1 217 (2023)[1] |
Hustota zalidnění | 368,8 obyv./km² |
Správa | |
PSČ | LT-83046 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Linkuva je litevské město s přibližně 1 200[1] obyvateli. Leží v Šiauliaiském kraji 18 km severovýchodně od okresního města Pakruojis. Jeho okolím prochází moréna Linkuvský hřbet.
Původními obyvateli byli Zemgalové. Poprvé se o městě zmiňuje Hermann von Wartberge ve své kronice z roku 1370. Název je odvozen od slova linkis (ohyb), město je známé také pod polským názvem Linków. V roce 1918 zdejší obyvatelé podpořili litevskou nezávislost a bojovali proti Západoruské dobrovolnické armádě. Po druhé světové válce zde probíhal ozbrojený odpor proti sovětské vládě.[2]
Město je urbanistickou památkou. Nachází se zde poutní kostel zasvěcený Matce svatého škapulíře, založený roku 1593, u něhož existoval i karmelitánský klášter.[3] Na hřbitově se nachází dřevěná kaple z roku 1798. Po židovské komunitě, zlikvidované za druhé světové války, zůstala ve Linkuvě synagoga. V roce 1923 bylo založeno gymnázium a v roce 1950 byla Linkuva povýšena na město. Je významnou dopravní křižovatkou, kterou procházejí silnice KK151, KK152 a KK211.
Rodačkou je politička Vilija Blinkevičiūtėová.