Liepona | |
---|---|
![]() | |
Základní informace | |
Délka toku | 35,1[1] km |
Plocha povodí | 104,6 km² |
Průměrný průtok | 0,65 m³/s |
Světadíl | Evropa |
Hydrologické pořadí | 15010568[2] |
Pramen | |
5 km JZ od městysu Pajevonys 54°30′14,13″ s. š., 22°45′37,3″ v. d. | |
Ústí | |
Širvinta, 1 km Z od vsi Stanaičiai 54°41′4,22″ s. š., 22°43′35,2″ v. d. | |
Protéká | |
![]() ![]() | |
Úmoří, povodí | |
Atlantský oceán, Baltské moře, Němen, Šešupė, Širvinta | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Liepona (rusky Лепона (nikoliv však Lipovka, která je jiná řeka, ústící do řeky Tumannaja/Raušvė), německy Lepone) je řeka 3. řádu, většinou svého toku (22,9 km) tvořící státní hranici mezi jižní Litvou a Kaliningradskou oblastí Ruska. Teče v okrese Vilkaviškis. Je to levý přítok řeky Širvinta, do které se vlévá 1 km západně od vsi Stanaičiai, na státní hranici, kterou dále k severu tvoří Širvinta, 27,7 km od jejího ústí do řeky Šešupė. Pramení 5 km jihozápadně od městysu Pajevonys, na území Litvy. Teče zpočátku směrem severním, později severoseverozápadním, u vsi Vaidotai se stáčí prudce k západu, později k severozápadu a po soutoku s potůčkem Užupis začíná tvořit státní hranici a to až do ústí. U obce Matlaukys protéká rybníkem Matlaukio tvenkinys (26 ha, založen roku 1980, protože jeho plocha přísluší dvěma státům, je zanedbán a břehy, hráz i propusť jsou v havarijním stavu), před soutokem s řekou Šilupė se stáčí k severovýchodu, protéká po západním okraji pohraničního města Kybartai, zde se křižuje s železniční tratí Kaunas – Kybartai – Nesterov a s mezinárodní silnicí E28, dále silně meandruje k severu až k ústí do Širvinty. Koryto řeky je místy regulováno, šířka koryta je 4 – 6 m, hloubka 1,4 – 1,9 m. Průměrný spád je 200 cm/km. Rychlost toku je 0,2 – 1 m/s. [3]
Hranice, která prochází řekou, je nezměněna od roku 1422 – tehdy s Východním Pruskem. V roce 1940 přes polovyschlou řeku z Litvy do Německa prchal bývalý prezident Litvy Antanas Smetona. Vzhledem k tomu, že řeka tvořila (a dosud tvoří) po dlouhou dobu hranici mezi zeměmi s dosti rozdílnou ekonomikou a je poměrně snadno překonatelná, byla vždy výhodným a častým místem pro pašování, nejvýznamněji v meziválečném období (drobný kontraband převážně potravin, drobného nedostatkového zboží (zapalovače a kamínky do zapalovačů; ty byly zakázány aby nekonkurovaly zápalkám), taktéž alkoholu, kuřiva, elektrických přístrojů, látek, kosmetiky)[4], před vznikem Litevského státu byl pašován tisk (knygnešystė), v současnosti převažuje pašování cigaret.
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Liepona na litevské Wikipedii.