Libochovice | |
---|---|
![]() pohled od jihu | |
![]() ![]() | |
znakvlajka | |
Lokalita | |
Status | město |
Pověřená obec | Libochovice |
Obec s rozšířenou působností | Lovosice (správní obvod) |
Okres | Litoměřice |
Kraj | Ústecký |
Historická země | Čechy |
Stát | ![]() |
Zeměpisné souřadnice | 50°24′23″ s. š., 14°2′40″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 3 428 (2024)[1] |
Rozloha | 15,64 km²[2] |
Nadmořská výška | 166 m n. m. |
PSČ | 411 17 |
Počet domů | 1 036 (2021)[3] |
Počet částí obce | 3 |
Počet k. ú. | 3 |
Počet ZSJ | 3 |
Kontakt | |
Adresa městského úřadu | náměstí 5. května 48 411 17 Libochovice mesto@libochovice.cz |
Starosta | Mgr. Miroslav Zůna |
Oficiální web: www | |
![]() | |
![]() ![]() Libochovice | |
Další údaje | |
Kód obce | 565164 |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Libochovice (německy Libochowitz) jsou město ležící převážně na levém břehu řeky Ohře v okrese Litoměřice. Kromě samotných Libochovic jsou součástí města také vesnice Dubany a Poplze. Na území města žije přibližně 3 400[1] obyvatel.
Podle artefaktů nalezených na území města bylo prokázáno keltské a germánské osídlení. První písemná zmínka o Libochovicích pochází z roku 1272, kdy městečko patřilo k sídlům premonstrátů kláštera v Teplé. Listinou z roku 1292 městečku Jindřich z Lichtenburka udělil magdeburské právo.[4] Na přelomu třináctého a čtrnáctého století patřilo Hynkovi ze Žleb a Lichtenburka, který k jeho ochraně dal zbudovat hrad Hazmburk. Roku 1314 toto území získal král Jan Lucemburský, který v roce 1336 tvrz v Libochovicích a dvory Klepy, Lhotu, Radovesice a Poplze postoupil Zbyňku Zajíci z Valdeka.
Během husitských válek stáli Zajícové na katolické straně, roku 1424 husité v čele s Janem Žižkou Libochovice dobyli, město vypálili a před radnicí popravili čtyři duchovní a dva představitele města. Jan III. Zajíc z Hazmburku roku 1507 získal od krále Vladislava Jagellonského privilegium výročního jarmarku a týdenních trhů. V letech 1553–1564 bylo panství Hazmburků rozděleno a rozptýleno.
Jan starší Popel z Lobkovic Libochovice zvelebil a tvrz dal přestavět na renesanční zámek. Jiří Popel z Lobkovic byl za odpor proti císaři Rudolfovi II. byl uvězněn na hradě Lokti, kde zemřel. Roku 1591 získalo město právo vařit pivo. Roku 1606 se města a panství zmocnil Zikmund Báthory a roku 1610 je získal Adam ze Šternberka. Václav Vojtěch ze Šternberka je na krátko zařadil mezi své rezidence, ale již roku 1676 je prodal Gundakarovi z Ditrichštejna. Ten dal roku 1683 zámek přestavět v raně barokním slohu podle projektu architekta Antonia della Porty. Jan Tulipán na jeho pokyn roku 1685 zřídil zámecký park ve francouzském stylu s přilehlou oranžerií.
Roku 1847 byl zřízen cukrovar, roku 1882 zavedena železnice a roku 1912 založena sklárna. Roku 1850 se město stalo sídlem okresního soudu.
Rok | 1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1930 | 1950 | 1961 | 1970 | 1980 | 1991 | 2001 | 2011 | 2021 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Počet obyvatel | 1 962 | 2 051 | 2 125 | 2 171 | 2 280 | 2 639 | 2 790 | 2 619 | 2 770 | 2 807 | 2 975 | 3 094 | 3 109 | 3 109 | 2 813 |
Počet domů | 257 | 297 | 313 | 328 | 358 | 477 | 559 | 657 | 597 | 609 | 653 | 730 | 740 | 748 | 748 |
Nejstarší zmínka o židovském osídlení Libochovic pochází z počátku 16. století. Židé měli podle tradice do města přijít z nedalekých Radovesic. V druhé polovině 16. století vznikla náboženská obec a v polovině století následujícího je poprvé zmíněn židovský sídelní okrsek, který se nacházel jižně od náměstí ve východní části dnešní Koželužské ulice. Odtud se později rozšiřovala židovská čtvrť, a to zejména podél Koželužské ulice a v části ulic Vrchlického, Kožešnické a Nerudovy. V roce 1809 postihl čtvrť požár.[7] V roce 1846 ji tvořilo již 27 židovských domů. Dalších 16 domů bylo rozptýleno po celém městě. Většina z nich se nedochovala či prošla zásadní přestavbou. Z někdejších židovských domů je památkově chráněn dům v Koželužské ulici čp. 319, který je kulturní památkou ČR.[8][9]
V západní části Židovského rybníka u Kerkova nábřeží existovala mikve, z níž se do dnešní doby zachovala zasypaná nádrž s několika schody. V její blízkosti se dochoval obecní dům čp. 310, v němž sídlil rabínský soud.[10]
V roce 1570 žilo v Libochovicích 11 židovských rodin, jejichž počet se do roku 1724 více než ztrojnásobil na 35 rodin (209 osob). V polovině 19. století tvořilo 63 rodin (260 osob) již 14 % obyvatel města. Později však docházelo k poklesu židovského obyvatelstva – v roce 1910 žilo v Libochovicích již jen 150 židů a v roce 1930 dokonce pouze 48. Po druhé světové válce a holocaustu již zdejší náboženská obec nebyla obnovena.[7]
Synagogy v Libochovicích existovaly postupně dvě. Nejstarší zmínka o staré synagoze pochází z roku 1651. Na jejím místě pak byla v roce 1761 postavena barokní synagoga, která byla v průběhu své existence několikrát přestavována. K náboženským účelům sloužila do druhé světové války, po níž byla využívána jako sklad a chlév. Budova postupně chátrala až byla v roce 1985 zbořena.[9] Do dnešní doby se dochoval židovský hřbitov z roku 1583, nacházející se severozápadně od města. Ten čítá na 550 náhrobků různého stáří a slohů (barokní, renesanční i novodobé).[11] Od roku 2002 probíhala rekonstrukce hřbitova, která již zdárně proběhla. Hřbitov je chráněn jako kulturní památka.[12]
Na východním okraji zámeckého parku se u jezu na Ohři nachází Vodní elektrárna Libochovice.
Město leží na křižovatce silnic II/237 a II/246. Vedou jím železniční tratě Lovosice–Postoloprty s návazným spojením na Prahu i Děčín a Vraňany–Libochovice, které se setkávají na libochovickém nádraží. Ve městě je v Havlíčkově ulici autobusové nádraží.