Kwidzyn | |
---|---|
![]() | |
Poloha | |
Souřadnice | 53°44′9″ s. š., 18°55′51″ v. d. |
Nadmořská výška | 42 m n. m. |
Časové pásmo | UTC+01:00 (standardní čas) UTC+02:00 (letní čas) |
Stát | ![]() |
Vojvodství | Pomořské |
Okres | Kwidzyn |
Gmina | městská gmina |
![]() ![]() Kwidzyn | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 21,8 km² |
Počet obyvatel | 37 768 (2021)[1] |
Hustota zalidnění | 1 730,9 obyv./km² |
Správa | |
Vznik | 1233 |
Oficiální web | www |
PSČ | 82-500 |
Označení vozidel | GKW |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Kwidzyn (původně latinsky Insula Sanctae Mariae Quedin, německy do roku 1945 Marienwerder) je město v Polsku s 39 000 obyvateli. Je centrem okresu Kwidzyn v Pomořském vojvodství a sídlem diecéze. Nachází se 70 km jižně od Gdaňska a protéká jím řeka Liwa.[2]
Město založil v roce 1233 Řád německých rytířů. K roku 1285 se v něm připomíná první farní kostel, roku 1325 začala stavba katedrály pro nově ustavenou pomořanskou diecézi. Město se poté stalo sídlem biskupa a katedrála pohřebištěm velmistrů Řádu německých rytířů. Ve čtrnáctém století zde žila svatá Dorota z Montau.
Po sekularizaci řádového státu v roce 1525 se město stalo součástí Pruského knížectví, pod vládou Albrechta I. a v roce 1701 bylo včleněno do nového Pruského království, v roce 1871 sjednoceného s Německem. Po první světové válce proběhl v Západním Prusku plebiscit, v němž se místní obyvatelé rozhodli pro příslušnost k Německu. 30. ledna 1945 město obsadila a osvobodila 2. úderná armáda, 2. běloruský front Rudé armády, celkem padlo 540 vojáků, kteří mají pomník ve Varšavské ulici. Součástí Polska se město stalo po druhé světové válce, kdy bylo dosídleno Poláky, převážně římskokatolického vyznání, zatímco mnozí Prusové byli luteráni.
Kwidzyn má papírenský a elektrotechnický průmysl. Turistický ruch se rozvíjí díky památkám cihlové gotiky, kterými jsou katedrála a řádový hrad, sloužící jako muzeum.[3]
Sídlí zde prvoligový házenkářský klub MMTS Kwidzyn.