John James Osborne | |
---|---|
![]() | |
Rodné jméno | John James Osborne |
Narození | 12. prosince 1929 Londýn |
Úmrtí | 24. prosince 1994 (ve věku 65 let) Shropshire |
Příčina úmrtí | diabetes mellitus |
Povolání | herec, dramatik, scenárista, spisovatel a filmový herec |
Ocenění | Oscar za nejlepší scénář (1962) PEN/Ackerley Prize |
Nábož. vyznání | anglikánství |
Choť | Mary Ure (1957–1963) Jill Bennettová (1968–1978) Penelope Gilliatt |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
John James Osborne [ozbón] (12. prosince 1929 – 24. prosince 1994)[1] byl anglický dramatik, scenárista a herec. Je známý psaním prózy, která kritizuje zavedené společenské a politické normy. Jeho nejznámějším dílem je Ohlédni se v hněvu (1956).[2] Patřil k literární skupině tzv. rozhněvaných mladých mužů.
Osborne byl proslulý svým násilným jazykem, a to nejen ve prospěch politických kauz, které podporoval, ale také proti své vlastní rodině.[3]
Osborne se narodil jako syn barmanky Nellie Beatrice Grove a Thomase Godfreyho Osbornea, komerčního umělce a reklamního textaře pocházejícího z Jižního Walesu.[4]
John Osborne studoval na Belmont College v Devonu, ale v roce 1945 byl vyloučen. Dle jeho slov to bylo proto, že vrátil úder řediteli, který ho udeřil za to, že poslouchal vysílání Franka Sinatry. Jiný bývalý žák však tvrdil, že Osborne byl přistižen při rvačkách s ostatními žáky a ředitele nenapadl.[5][6] Brzy začal pracovat v divadle, nejprve jako asistent režie, později i jako herec. Roce 1963 získal Oscara za adaptaci Toma Jonese.
Po závažných problémech s játry v roce 1987 se Osborne stal diabetikem a musel si aplikovat inzulín dvakrát denně. Zemřel v roce 1994 na komplikace způsobené cukrovkou ve věku 65 let ve svém domě v Cluntonu, ve Shropshiru.[7]
Jeho dílo vychází z myšlenek rozhněvaných mladých mužů, jejichž byl výraznou osobností, později – v 70. a 80. letech – se pokoušel o avantgardní přístup, který se ne vždy setkal s úspěchem, často vyzněl nepřesvědčivě. Tvorba J. Osborna výrazně ovlivnila nejen britské, ale i světové divadlo.
Mimo dramat psal také scénáře, většinou se jednalo o adaptace jeho vlastních her. Dále je potřeba zmínit jeho hereckou kariéru, zahrál si např. ve filmu Get Carter a Flash Gordon.
Jeho dvoudílná autobiografie byla oceněna řadou cen, ačkoli se často jednalo spíše o ocenění celoživotního díla než tohoto díla.