Grafikon dopravy je grafické znázornění pohybu dopravních spojů (vlaků, vozidel) po trase, tedy grafická forma jízdního řádu. Spoje se zobrazují jako lomené čáry nebo úsečky na grafu kartézské soustavy souřadnic, vodorovná osa obvykle znamená čas v rámci provozního dne, svislá místo na trase (dopravny jako jsou stanice nebo výhybny, dále zastávky, případně křižovatky, kontrolní body, hranice nebo jiná místa). Jízda jedním směrem je zobrazena šikmou čarou směřující doprava nahoru, jízda zpět šikmou čarou směřující doprava dolů, stání vozidla nebo vlaku v mezilehlém nebo koncovém místě je znázorněno vodorovnou částí čáry, rychlejší jízda větším sklonem čáry.
Používá se zejména při plánování drážní nebo linkové dopravy a tvorbě jízdních řádů, při provádění, řízení a kontrole dopravy, kdy jej využívají například dispečeři, výpravčí nebo strojvedoucí. Může být použit i cestujícím místo běžného jízdního řádu, ale veřejné poskytování informací o jízdních řádech touto formou není obvyklé.
Grafikonem se v drážní a městské autobusové dopravě často nazývá nejen grafické zobrazení, ale i abstraktní řád tímto zobrazením vyjádřený. Různé typy jízdních řádů (zastávkové, vozové, staniční, vlakové atd.) pak bývají označeny číslem nebo názvem grafikonu, k němuž příslušejí.
V železniční dopravě se pracovalo[1][p 1] s pojmem Grafikon vlakové dopravy (GVD), který zahrnoval nejen výše popsané grafické znázornění jízd vlaků (označované jako nákresný jízdní řád nebo list GVD), ale také všechny služební pomůcky související s organizací práce na železnici, mezi něž patří:[2]
V Česku se od konce 90. let 20. století tyto pomůcky stále častěji používají v elektronické formě. To souvisí nejen s rozšiřujícím se používáním osobních počítačů v železniční dopravě, ale i s používáním systému SENA (Sestava nákresného jízdního řádu výpočetní technikou), který se používá pro sestavu nákresného jízdního řádu včetně navazujících pomůcek.[3]