Fibronektiny jsou velké přilnavé glykoproteiny. Vyskytují se na povrchu buněčných membrán, v mezibuněčné hmotě a volně v tělních tekutinách. Z chemického hlediska jsou to heterodimerní látky, jsou složené ze dvou podjednotek spojených disulfidickou vazbou.[1] Existují dvě hlavní skupiny fibronektinů:[2]
Fibronektin se může vázat na celou řadu všudypřítomných biomolekul, jako je kolagen, fibrin, heparin, DNA, aktin, integriny a podobně. Díky tomu má také obrovskou škálu funkcí; umožňuje buněčnou adhezi, opsonizaci, hojení ran a udržování tvaru buněk,[1] vývoj a morfogenezi, obranu před metastazováním nádorů a patologickým rozvojem cévního systému, jenž by mohl vést k rakovině.[3]