Fangataufa | |
---|---|
Satelitní snímek NASA | |
![]() ![]() Fangataufa | |
Lokalizace | Tichý oceán |
Stát | ![]() |
• Zámořské společenství | ![]() |
Topografie | |
Rozloha | 45 km² |
Zeměpisné souřadnice | 22°15′ j. š., 138°45′ z. d. |
Délka | 9,5 km |
Šířka | 9,5 km |
Osídlení | |
Počet obyvatel | neobydlen |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Fangataufa je malý atol ležící v Tichém oceánu, který je součástí Francouzské Polynésie.
Spolu s atolem Mururoa sloužil od 60. do 90. let 20. století jako francouzská střelnice pro pokusné jaderné výbuchy francouzských atomových bomb. Francie zde v letech 1966 až 1996 prováděla atomové výbuchy, které sem přesunula poté, co bývalá severoafrická kolonie Alžírsko vyhlásila samostatnost. Francie odmítla v roce 1963 dohodu o zákazu atmosférických pokusných výbuchů jaderných zbraní. Nukleární exploze v atmosféře otevřeně kritizoval např. laureát Nobelovy ceny míru Albert Schweitzer a odsoudila je v červnu 1972 i historicky první konference OSN o životním prostředí.[1] Ve stejném roce zahájila protesty proti atomovým pokusům na atolech Muruoa a Fangataufa čerstvě vzniklá organizace Greenpeace. Nový Zéland a Austrálie vznesly obvinění proti Francii u mezinárodního soudu v Haagu pro omezování svobody navigace, letectví a výzkumu. V listopadu 1973 ohlásila Francie na jednání Valného shromáždění OSN ukončení jaderné výbuchů v atmosféře.
Studie francouzských vědců ukázala, že v okolí se zvýšil výskyt rakoviny štítné žlázy. Výzkum založený na 239 případech rakoviny v oblasti probíhal tři roky a ukázal, že asi desetina případů rakoviny štítné žlázy je přímo způsobena jadernými testy.[2]