EDTA | |
---|---|
![]() | |
Obecné | |
Systematický název | 2,2′,2′′,2′′′-(ethan-1,2-diyldinitrilo)tetraoctová kyselina |
Triviální název | edetová kyselina |
Ostatní názvy | ethylenndiamintetraoctová kyselina; (ethylendinitrilo)tetraoctová kyselina; N,N′-ethan-1,2-diylbis[N-(karboxymethyl)glycin] |
Latinský název | acidum edeticum |
Anglický název | Ethylenediaminetetraacetic acid Edetic acid |
Sumární vzorec | C₁₀H₁₆N₂O₈ |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 60-00-4 |
EC-no (EINECS/ELINCS/NLP) | 200-449-4 |
PubChem | 6049 |
ChEBI | 42191 |
UN kód | 3077 |
SMILES | OC(=O)CN(CC(=O)O)CCN(CC(=O)O)CC(=O)O |
InChI | InChI=1S/C10H16N2O8/c13-7(14)3-11(4-8(15)16)1-2-12(5-9(17)18)6-10(19)20/h1-6H2,(H,13,14)(H,15,16)(H,17,18)(H,19,20) |
Číslo RTECS | AH4025000 |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | 292,25 g/mol |
Hustota | 0,860 g/cm3 (20 °C) |
Disociační konstanta pKa | 2,0 2,7 6,16 10,26 |
Termodynamické vlastnosti | |
Standardní slučovací entalpie ΔHf° | −1765,4 až −1758,0 kJ/mol |
Standardní molární spalná entalpie ΔH°sp | −4461,7 až −4454,5 kJ/mol |
Bezpečnost | |
[1] Varování[1] | |
NFPA 704 | ![]() 0
1
0
|
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
EDTA je široce užívaná zkratka pro organickou sloučeninu kyselinu ethylendiaminotetraoctovou (z angl. ethylenediaminetetraacetic acid), triviálně kyselinu edetovou (INN), případně její soli (edetáty, INN). EDTA je polyaminokarboxylová kyselina s chemickým vzorcem [CH2N(CH2CO2H)2]2. EDTA je běžně dostupná ve formě kyseliny (Chelaton 2, H4EDTA), která je ve vodě jen málo rozpustná (0,4 g/l[2]), dobře rozpustné (96 g/l[3]) dihydrogensodné soli (chelaton 3, Na2H2EDTA), výborně rozpustné (550 g/l[4]) (tetra)sodné soli (Na4EDTA) a celé řadě solí jiných solí (Mn2+, Zn2+, Fe3+, Cu2+, Ca2+) používaných ve hnojivech (mikronutrienty). Vápenatosodná sůl EDTA (CaNa2.EDTA) se používá také jako potravinářské aditivum E385.
EDTA patří mezi chelatační činidla, což v praxi znamená, že je schopná vytvářet komplexní sloučeniny s ionty kovů. Toho se využívá například při odstraňování tvrdosti vody, což je hojně využíváno v pracích a mycích prostředcích (Ca2+ ionty jsou „polapeny“ chelátem a nesnižují tak účinnost mycího procesu, což se jinak děje ve velké míře). Takto chelatovaná vodní tvrdost je navíc dobře rozpustná a nedochází tak k usazování.
EDTA je také masově používáno v papírenském průmyslu při bezchlorovém bělení buničiny, kde vázáním polyvalentních iontů (zvláště Fe3+) stabilizuje peroxid používaný k bělení a výrazně tak podporuje účinnost procesu (Fe3+ jinak způsobuje katalytický rozklad peroxidů).
Oxidační vlastnosti FeIII-EDTA jsou také využívány ve fotografii, kde se používají k rozpouštění iontů stříbra. Je důležitou složkou ve fotografickém průmyslu jako okysličovadlo v barevných vývojkách. Jejích chelačních schopností se využívá i v buněčné biologii – je schopna rozrušit buněčné spoje vyžadující přítomnost iontů vápníku. V molekulární biologii se využívá jako součást řady pufrů, například TE pufru pro uchování DNA, ve kterých zajišťuje sekvestraci dvouvazebných iontů, které jsou nezbytné pro funkci DNáz, čímž brání degradaci DNA.
V medicíně se EDTA využívá při chelatační terapii, ve které slouží k odstranění těžkých kovů z těla.
Trojdraselná sůl EDTA (K3-EDTA) patří mezi základní protisrážlivé činidlo používané při odběrech krve. Vyvázáním vápníku znemožňuje srážení odebrané krve.[5]
V poslední době se stále více řeší nepříliš dobrá biologická rozložitelnost EDTA, která vede k hledání biologicky lépe rozložitelných alternativ.
V tomto článku byl použit překlad textu z článku EDTA na anglické Wikipedii.