Carl von Linde | |
---|---|
![]() | |
Narození | 11. června 1842 Berndorf |
Úmrtí | 16. listopadu 1934 (ve věku 92 let) Mnichov |
Alma mater | Spolková vysoká technická škola v Curychu Technická univerzita Mnichov Curyšská univerzita |
Pracoviště | Technická univerzita Mnichov Fyzikálně-technický spolkový ústav |
Ocenění | Grashofova pamětní mince (1897) Záslužný řád bavorské koruny (1897) Maxmiliánův řád pro vědu a umění (1907) medaile Elliotta Cressona (1914) Prsten Wernera von Siemense (1916) … více na Wikidatech |
Příbuzní | Hermann Linde (vnuk) |
Podpis | ![]() |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Carl Paul Gottfried Linde (11. června 1842, Berndorf – 16. listopadu 1934, Mnichov) byl německý vědec, inženýr a podnikatel. Objevil chladicí cyklus a vynalezl první průmyslové procesy separace vzduchu a zkapalňování plynu, které vedly k vytvoření první spolehlivé a efektivní chladničky na stlačený amoniak v roce 1876.[1] Tyto průlomy umožnily také objevy, jež vedly k udělení Nobelovy ceny za fyziku za rok 1913, kterou dostal Heike Kamerlingh Onnes.[2] Linde byl členem řady vědeckých a technických družení, mimo jiné Bavorské akademie přírodních a humanitních věd. Byl také zakladatelem společnosti Linde, později světově největšího výrobce průmyslových plynů, a vytvořil dodavatelský řetězec průmyslových plynů jako ziskový druh podnikání. V roce 1897 byl povýšen do šlechtického stavu jako Ritter von Linde.
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Carl von Linde na anglické Wikipedii.