Annapurna | |
---|---|
![]() Annapurna I (vlevo) a Annapurna South (vpravo) | |
Vrchol | 8091 m n. m. |
Prominence | 2984 m[1] |
Izolace | 34 km → Dhaulágirí |
Seznamy | Nejvyšší hory #10 Osmitisícovky #10 Ultraprominentní hory |
Poznámka | první zdolaná osmitisícovka |
Poloha | |
Světadíl | Asie |
Stát | ![]() |
Pohoří | Himálaj |
Souřadnice | 28°35′46″ s. š., 83°49′13″ v. d. |
![]() ![]() Annapurna | |
Prvovýstup | 3. června 1950 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Annapurna je 55 km dlouhý horský masiv ve středním Nepálu v Himálaji v severní části Pokharského údolí. Nejvyšší vrchol, Annapurna I, měří 8 091 m, což z něj dělá desátou nejvyšší horu světa a jednu ze 14 osmitisícovek. Nalézá se na východní straně velké rokle, kterou protéká řeka Kali Gandaki a která ji odděluje od masivu Dhaulágirí (Dhaulágirí leží 34 km západně od Annapurny I). Annapurna v překladu ze sanskrtu znamená „Bohyně sklizně“. Je první zlezenou osmitisícovkou.
Masív Annapurny zahrnuje 6 vrcholů, jejichž nadmořská výška přesahuje 7 200 m.
Jedním z nižších vrcholů je Mačapučare (6993 m), posvátná hora, na kterou je zakázáno vystupovat.
Annapurna I byla první osmitisícovka, která byla zdolána. Maurice Herzog (vedoucí expedice) a Louis Lachenal z francouzské expedice dosáhli vrcholu 3. června 1950. Výprava původně mířila na Dhaulágirí. Na Annapurnu expedice zaměřila svou pozornost až poté, kdy se její členové usnesli, že Dhaulágirí je příliš náročný cíl. Navíc následkem nepřesnosti se tým velmi zdržel hledáním cesty k úpatí hory. Expedice nakonec vystoupala k severní stěně přes říčku Miristi Khola, kde následně završila výstup jen těsně před příchodem monzunu.
Při sestupu utrpěli horolezci, kteří dosáhli vrcholu, těžké omrzliny a museli být transportováni do výchozího města v Indii.
Do roku 1950 nebyly podniknuty žádné pokusy o výstup, protože hora stojí v centrálním Nepálu a byla proto z politických důvodů nepřístupná cizincům.
Annapurna I má tři vrcholky – hlavní (8091 m n. m.), prostřední (8051 m n. m.) a východní (8016 m n. m.). Z nich spadají tři stěny – jižní, severní a severozápadní.
Do roku 2009 se na Annapurnu I podařilo vylézt 149krát a proto patří mezi osmitisícové vrcholy s nejnižším počtem úspěšných výstupů. Současně má Annapurna nejvyšší poměr úmrtí k počtu výstupů na vrchol (zhruba 38 %), což z ní činí objektivně nejnebezpečnější osmitisícovku.[2]
V roce 1978 stála na vrcholu první žena – Věra Komárková – Američanka československého původu. Členové česko-japonské výpravy v roce 1984 sice nedobyli vrchol, ale pomohli vysíleným Švýcarům Loretanovi a Joosovi, kteří jako první přešli Annapurnu v alpském stylu a traverzovali přitom všechny tři vrcholy. V roce 1988 vystoupil na vrchol anglickým pilířem v jižní stěně Josef Rakoncaj a ve stejném roce pak Jindřich Martiš a Josef Nežerka uskutečnili významný prvovýstup severozápadní stěnou. Na této hoře v roce 2009 ukončil svou životní pouť jeden z nejlepších českých horolezců Martin Minařík, který vysílený zůstal ve sněhu při sestupu z vrcholu. V roce 2012 na vrchol vystoupili Radek Jaroš a Jan Trávníček. Pro Radka Jaroše to byla již třináctá zdolaná osmitisícovka, vinou omrzlin však po návratu přišel o čtyři prsty na levé noze.