Вор ![]() | |
---|---|
![]() | |
Fitxa | |
Direcció | Pàvel Txukhrai ![]() |
Protagonistes | |
Producció | Igor Tolstunov (en) ![]() ![]() ![]() |
Dissenyador de producció | Viktor Petrov (en) ![]() ![]() |
Guió | Pàvel Txukhrai ![]() |
Música | Vladímir Daixkévitx ![]() |
Dissenyador de so | Yuliya Yegorova (en) ![]() ![]() |
Fotografia | Vladímir Klímov ![]() |
Muntatge | Natalya Kucherenko (en) ![]() ![]() ![]() |
Vestuari | Natalya Moneva (en) ![]() ![]() |
Maquillatge | Nina Kolodkina (en) ![]() ![]() |
Productora | NTV-Profit (en) ![]() ![]() ![]() ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Rússia ![]() |
Estrena | 1997 ![]() |
Durada | 96 min ![]() |
Idioma original | rus ![]() |
Color | en color ![]() |
Descripció | |
Gènere | cinema de ficció criminal i drama ![]() |
Tema | postguerra de la Segona Guerra Mundial i estafador ![]() |
Lloc de la narració | Unió Soviètica ![]() |
Època d'ambientació | dècada del 1950 ![]() |
Representa l'entitat | lladre ![]() |
Premis i nominacions | |
Nominacions | |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Vor (rus: Вор, en català Lladre) és una pel·lícula dramàtica russa escrita i dirigida per Pàvel Txukhrai. Fou nominada a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa[1] i va guanyar els Premis Nika a la millor pel·lícula i al millor director. També va guanyar el Premi del Jurat Internacional de la Joventut, la Medalla d'Or del President del Senat Italià i el premi UNICEF a la 54a Mostra Internacional de Cinema de Venècia.[2]
La pel·lícula tracta sobre una jove, Katya (Yekaterina Rednikova), i el seu fill de 6 anys, Sanya (Misha Philipchuk), que el 1952 coneixen un veterà oficial soviètic anomenat Tolyan (Vladimir Mashkov). Katya s'enamora de Tolyan, que resulta ser un estafador a petita escala, però que també es converteix en una figura paterna per Sanya.[3]
Katya, vídua pobra i desesperada, i el seu fill petit Sanya intenten sobreviure a la Unió Soviètica després de la Segona Guerra Mundial durant els primers anys 50. Mentre pugen en un tren, els dos es troben amb un bell i desconegut oficial, Tolyan que sedueix la mare. Katya es queden amb Tolyan, que pretén ser el seu marit i actua com a padrastre de Sanya, que al principi desconfia molt d'ell, ressentint-se de la seva presència i autoritat. Hi ha diverses al·lusions a Hamlet.
Mitjançant la seva bona aparença, l'aparent generositat i la seva condició de veterà de guerra, Tolyan aprofita el seu encant per estafarr persones. Ambdós, Katya i Sanya s'adonen de la naturalesa dura i cada vegada més abusiva del nou cap de família, però, tot i que alarmats, ni la mare ni el fill semblen disposats a abandonar-lo. L'amplitud de l'amor de Tolyan per la seva nova família continua sent ambigu a tota la pel·lícula i proporciona un dels elements més convincents de la història.