Tipus | Vall, àrea protegida i Pla d'Espais d'Interès Natural ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Part de | vall de la Llosa ![]() | |||
Localitzat en l'àrea protegida | Tossa Plana de Lles-Puigpedrós ![]() | |||
Localització | ||||
Entitat territorial administrativa | Lles de Cerdanya (Baixa Cerdanya) ![]() | |||
| ||||
Serralada | Pirineus ![]() | |||
Dades i xifres | ||||
Mida | 2 (![]() ![]() | |||
Material | granodiorita ![]() | |||
Vallcivera, a vegades també escrit Vall Civera,[1] és una vall dels Pirineus que es troba al municipi de Lles de Cerdanya, a la Baixa Cerdanya. Amb la vall d'Engaït, juntament amb la raconada de Montmalús, conformen les dues valls secundàries situades a la capçalera de la vall de la Llosa, una vall d'uns 14 km que va de nord a sud i que desemboca al riu Segre a l'alçada del poble de Martinet.
La vall discorre d'oest a est, des del Port de Vallcivera (2.517 m) fins poc més de 100 m al sud-est del pla dels Esparvers, lloc on hi ha l'aiguabarreig amb el riu d'Engaït (uns 2.040 m) i on comença el riu de la Llosa. Fa uns 3,5 km de longitud i uns 2 km d'amplada mitjana i hi baixa el riu de Vallcivera,[2] un dels afluents més importants del qual és el riu de Montmalús.[3] La vall és al límit septentrional del municipi de Lles de Cerdanya i també de Catalunya. Els extrems oest i nord de Vallcivera passen pel límit fronterer entre Catalunya i Andorra.[4]
Es tracta d'una vall d'origen glacial amb una geomorfologia modificada per fenòmens glacials i fluvials i que té una gran abundància de roques granodiorites. El paisatge de la vall és d'alta muntanya i està compresa entre els estatges subalpí i alpí. Vallcivera està inclosa a l'Espai Natural Protegit de la Tossa Plana de Lles-Puigpedrós, que fou declarat l'any 2006.[5][6]
Tota la vall està inclosa a l'Espai Natural Protegit de la Tossa Plana de Lles-Puigpedrós. L'espai també té les figures de protecció de zona d'especial conservació (ZEC) i zona d'especial protecció per a les aus (ZEPA).[5][6]
Segons el Mapa de cobertes del sòl de Catalunya, la vall presenta set tipologies de coberta del sòl. Hi ha una gran abundància de boscos densos i clars d'acicufolis, que corresponen a pinedes de pi roig (Pinus sylvestris) de l'associació botànica Deschampsio-Pinion i pinedes de pi negre (Pinus uncinata) amb neret (Rhododendron ferrugineum) de l'associació botànica Rhododendro-Pinetum uncinatae.[7] Al fons de vall i a les zones altes dels vessants hi ha diverses àrees de prats alpins i herbassars i també hi ha algunes zones humides i de llacs i llacunes (estanys permanents i intermitents). Al vessant sud, sobretot, hi ha diverses zones de matollar i grans zones de roquissars i congestes que baixen de la carena que tanca la vall pel sud entre els cims de la Tosseta de Vallcivera i la Muga. No hi ha àrees agrícoles o urbanitzades.[8]
Vallcivera és el lloc de pas de dos senders de gran recorregut (GR):