Tipus | llengua morta i llengua antiga ![]() |
---|---|
Ús | |
Parlants | Llengua morta (†) |
Parlat a | Itàlia central ![]() |
Autòcton de | Centre-septentrional de la península Itàlica. |
Estat | Itàlics |
![]() | |
Classificació lingüística | |
llengua humana llengües indoeuropees llengües itàliques llengües oscoúmbriques ![]() | |
Característiques | |
Sistema d'escriptura | antics alfabets itàlics, alfabet llatí i alfabet etrusc ![]() |
Codis | |
ISO 639-1 | cap valor ![]() |
ISO 639-3 | xum ![]() |
Glottolog | umbr1253 ![]() |
Linguist List | umbr ![]() |
IETF | xum ![]() |
L'umbre o úmbric era la llengua de l'antic poble dels umbres.
La llengua pertany al grup de llengües osques (grup oscoumbre), i similar a la dels sabèl·lics. Es va extingir al final de la República o començament de l'Imperi Romà.
La informació que es té d'aquest llenguatge procedeix d'unes 30 inscripcions datades entre el segle vii aC i fins al segle i aC. La font documental més important per al seu estudi són les Taules d'Iguvium, un conjunt de set taules de bronze amb inscripcions de contingut religiós, que també són conegudes amb el nom de Taules euguvines pel nom medieval del municipi on van ser trobades Iguvium/Eugubium (actual Gubbio).[1] Aquestes taules contenen prop de 5000 paraules. Però no tots els textos d'aquestes tauletes estan escrits en umbre, les més recents són en llatí.
Altres inscripcions de menor importància s'han trobat a Todi, Assís i Spoleto.
L'escriptura de l'umbre, igual com passa amb l'etrusc, té la direccionalitat de dreta a esquerra.
En algunes paraules es poden detectar influències amb el grec i el celta, ja que en el fons és una llengua d'origen indoeuropeu.[2]
Amb el llatí presenta moltes similituds, les principals diferències són que l'umbre tanca les [o], preferint el so [u] i l'existència de paraules més curtes, ex. en umbre ustentu, ustetu i en llatí ostendito.
1. Vocals
2. Consonants
Umbre | Llatí | Català |
---|---|---|
|
|
|