Una ullera, monocular o Ullera llarga vista, és un aparell òptic que permet a l'usuari veure a llarga distància, és un telescopi refractor d'una mida portàtil, usat per ampliar imatges d'objectes distants, en travessar la llum una sèrie de lents i en els més moderns un prisma. L'ús del prisma fa el monocular més petit i lleuger que un aparell clàssic, i més fàcil de portar.
Un estudi de l'historiador Nick Pelling, publicat per la revista anglesa History Today, afirma que l'inventor del telescopi va ser un fabricant de lents de Girona anomenat Joan Roget.[1][2][3][4]
La Ullera-Visor, a més a més de les característiques anteriors, incorpora altres additaments que permeten realitzar operacions de taquimetria.
En alguns teodolits, l'augment de la ullera permet veure fites ubicades a distàncies de l'ordre de 30 km. Va tenir molta importància en la creació del teodolit, del nivell i més tard el taquímetre.
La Ullera-Visor incorpora internament una retícula destinada a facilitar la ubicació de l'element que es pretén determinar, permetent centrar l'objectiu amb una millor precisió.